ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2023 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО», заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті на території, на якій введено воєнний стан, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО», звернулося до суду із заявою про встановлення факту смерті на території, на якій введено воєнний стан.

Вказана заява мотивована тим, що ОСОБА_1 працював у ТОВ «АЛЛО» продавцем непродовольчих товарів з 30 листопада 2017 року. У червні 2022 року ТОВ «АЛЛО» отримало довідку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 30 травня 2022 № 40/58/9/2-273 про засвідчення факту смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , який загинув під час ведення оборони Маріуполя Донецької області. У даному випадку, ОСОБА_2 » є заінтересованою у встановленні факту смерті ОСОБА_3 особою, оскільки встановлення даного факту впливає на його права, обов`язки та законні інтереси, так як підприємство немає можливості звільнити без відповідного рішення суду ОСОБА_1 та прийняти нового працівника. З метою отримання відповідних роз`яснень щодо можливості звільнення працівника на підставі довідки військової частини про підтвердження смерті Заявник звертався до Державної служби України з питань праці, Міністерства юстиції України та Міністерства економіки України. Зазначив, що саме ТОВ «АЛЛО» вимушене звернутись з заявою до суду щодо встановлення факту смерті ОСОБА_1 , як роботодавець останнього, оскільки зв`язку з родичами загиблого немає, вони згідно з інформацією, отриманою з офіційного веб-порталу «Судова влада України», із такою заявою до суду не звертались, а тому немає іншої можливості встановити факт смерті загиблого працівника.

Враховуючи викладене, заявник просив встановити факт смерті ОСОБА_1 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви.

Рішення суду мотивоване тим, що доказів на підтвердження зазначеної обставини, а саме: будь-яких медичних довідок (копії медичного свідоцтва про смерть або копії довідки про причини смерті) чи перфокарти швидкої медичної допомоги, які безпосередньо і достовірно підтверджували б факт смерті ОСОБА_1 , свідків, також свідоцтва про смерть, заявником суду не надано, що унеможливлює встановити факт смерті останнього. При цьому, суд вказав, що підстави на які посилається заявник у своїй заяві, можуть бути предметом розгляду заяви, в порядку передбаченому Главою 4 Розділу ІV ЦПК України, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Товариство опинилося у складній ситуації, оскільки посада в штатному розписі підприємства вже понад рік зайнята померлою особою, яку не має можливості звільнити без відповідного рішення суду. Крім того, апелянт вказує, що в матеріалах справи наявна довідка Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про засвідчення факту смерті ОСОБА_1 ..

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення без змін, з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан.

Після введення воєнного стану він неодноразово продовжувався на підставі відповідних Указів Президента України, затверджених Законами України. На даний час Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, воєнний стан в Україні продовжено з 20.05.2023 на 90 діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Відповідно до п.п. ґ п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Абзацом 4 п. 6 розділу 5 Правил передбачено, що у разі направлення судом рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення державна реєстрація смерті проводиться в день надходження копії такого рішення без звернення будь-якої особи.

Згідно з п. 13 Правил запис у графі актового запису про смерть "Причина смерті" повинен відповідати підпункту I-г пункту 11 лікарського свідоцтва про смерть, якщо заповнені всі чотири підпункти, підпункту I-в, якщо заповнені три підпункти, або підпункту I-б, якщо заповнені два підпункти, та підпункту I-а, якщо заповнений один підпункт.

Відповідно до п.п. 7 п. 7 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 р. N 1064 Запис в Реєстрі здійснюється шляхом внесення до нього у разі державної реєстрації смерті відомостей прізвище, ім`я та по батькові, стать, громадянство, дата смерті, у якому віці померла особа, місце смерті та її причина, дата і місце народження (для дітей віком до одного року - кількість місяців і днів), реєстраційний номер облікової картки платника податків, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, місце проживання, документ, що підтверджує факт смерті; прізвище, ім`я та по батькові особи, що звернулася за державною реєстрацією смерті, серія і номер, яким органом видано паспорт або паспортний документ, дата його видачі; серія і номер свідоцтва про смерть; дата і номер актового запису в книзі державної реєстрації смертей; найменування органу державної реєстрації актів цивільного стану, що здійснив державну реєстрацію смерті; прізвище, ім`я та по батькові особи, що здійснила державну реєстрацію, та її посада, дата і номер внесення відомостей до Реєстру.

Заявник, обґрунтовуючи заяву, зазначає, що у червні 2022 року ТОВ«АЛЛО» отримало довідку Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 30.05.2022 № 40/58/9/2-273 про засвідчення факту смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , який загинув під час ведення оборони Маріуполя Донецької області. ОСОБА_1 працював у ТОВ «АЛЛО» продавцем непродовольчих товарів, що підтверджується наказом від 20.11.2017 № 2814 вк «Про прийняття на роботу» та його трудовою книжкою.

Встановлено, що згідно листа Міністерства юстиції України, за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 не виявлено.

Встановивши відсутність доказів, таких як: будь-яких медичних довідок (копії медичного свідоцтва про смерть або копії довідки про причини смерті) чи перфокарти швидкої медичної допомоги, які безпосередньо і достовірно підтверджували б факт смерті ОСОБА_1 , свідків, також свідоцтва про смерть, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для встановлення факту смерті останнього.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави на які посилається заявник у своїй заяві, можуть бути предметом розгляду заяви про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Доводи апелянта в скарзі про те, що Товариство опинилося у складній ситуації, оскільки посада в штатному розписі підприємства вже понад рік зайнята померлою особою, яку не має можливості звільнити без відповідного рішення суду, а також те, що в матеріалах справи наявна довідка Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про засвідчення факту смерті ОСОБА_1 , - колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на те, що вони зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи та спрямовані на переоцінку доказів у справі.

Крім того, вказані доводи були предметом дослідження судом першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко