Справа № 466/3418/23
Провадження № 2-о/466/115/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Коновал Х.В.

справа №466/3418/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про встановлення юридичного факту належності особі правовстановлюючих документів

встановив:

07.04.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності особі правовстановлюючих документів, в якій просить встановити факт ідентичності прізвищ ОСОБА_2 / ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто що ОСОБА_3 і ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був однією і тією ж особою; зобов`язати Пенсійний фонд України перерахувати пенсію в повному обсязі з врахуванням вислуги років.

В обґрунтування заяви покликається на те, що між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданим 13.04.1985 року.

Заявник з чоловіком проживала разом з моменту укладення шлюбу за місцем її реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 . Даний факт підкріплюється Актом №13 від 13.03.2023 року.

З 26.08.2016 року заявник постійно доглядала за чоловіком, йому встановили інвалідність пожиттєво. Це підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА, №358593.

Так, у заявника ОСОБА_1 , з 26.08.2016 року по 14.12.2022 року перебував на догляді її чоловік ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 2 ч. З ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Заявник вказує, що виявила бажання перейти на пенсію свого чоловіка, ОСОБА_3 .

30.01.2023 року заявник звернулась з заявою в Пенсійний Фонд України щодо переходу пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника. 06.02.2023 року вона отримала відмову на підставі того, що не було підтвердження факту сумісного проживання з чоловім ОСОБА_3

17.02.2023 року заявник повторно звернулась задля переходу на іншу пенсію, однак їй знову було відмовлено, у зв`язку з тим, що Акт, який заявник надала, щодо спільного проживання, не підійшов Пенсійному Фонду України. Також проблема була в прізвищі її чоловіка. Надане до заяви свідоцтво про смерть видано на « ОСОБА_3 », у свідоцтві про шлюб зазначено прізвище « ОСОБА_3 ».

13.03.2023 року заявник направила третю заяву до Пенсійного Фонду України, і додала Експертний висновок щодо ідентичності документальних записів прізвища ОСОБА_4 №377 від 10.03.2023 року.

Так, останню відмову заявник отримала 17.03.2023 року та відповідь вже отримала з Головного управління Пенсійного Фонду України Київської області, де зазначили, що: «Додатково повідомляємо, що при проведенні аналізу документів, встановлено, що свідоцтво про смерть видано на « ОСОБА_3 », у свідоцтві про шлюб зазначено прізвище « ОСОБА_3 ». Оскільки експертний висновок Львівського національного університету імені Івана Франка №377 від 10.03.2023 року не може бути підтвердженням ідентичності прізвища, факт належності документа встановлюється в судовому порядку».

На підставі наведеного, різниця у написані прізвища у одну літеру, є наслідком довільного перекладу прізвища чоловіка заявника з російської, якою було складено правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою

Таким чином, з метою переходу з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника необхідно встановити факт ідентичності прізвищ ОСОБА_2 і ОСОБА_2 .

У зв`язку з вищевикладеним, змушена звернутися до суду.

В судове засідання, яке було призначено на 09 травня 2023 року заявник не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про підтримання вимог та розгляд справи у її відсутності.

Представники заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

У відповідності до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 від 05.11.1996 року (а.с.6).

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.04.1985 року вбачається, що заявник ОСОБА_1 13.04.1985 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Так, у вказаному свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.04.1985 року, прізвище чоловіка заявника вказано як « ОСОБА_2 ».

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_3 , прізвище чоловіка заявника вказано як « ОСОБА_2 » (а.с.7-8).

Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №358593, прізвище чоловіка заявника вказано як « ОСОБА_2 (а.с.10).

З Довідки про склад сім`ї, виданої ЛКП «Балатон-409» та Акту №13 від 13.03.2023 вбачається, що ОСОБА_3 проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 за її місцем реєстрації по АДРЕСА_1 з 1985 року до дня смерті та вели спільне господарство (а.с.4, 9).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 - чоловік заявника помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.11).

Так, заявник звернулася до ПФУ з заявою щодо переходу пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника, однак через розбіжності у написанні прізвища чоловіка, зокрема у свідоцтві про одруження, де прізвище вказано як « ОСОБА_2 » та свідоцтві про смерть, де прізвище вказано як « ОСОБА_2 », їй було відмовлено в перерахунку пенсії (а.с.13-15).

Вищевикладені обставини стверджуються поясненнями заявника, а також долученими до справи письмовими доказами.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.1, 6 ч.1, ч. 2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 № 5 із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Факт про встановлення якого просить заявник, дасть її підстави для реалізації свого права на отримання пенсійного забезпечення.

Щодо вимоги заявника про зобов`язання Пенсійний фонд України перерахувати пенсію в повному обсязі з врахуванням вислуги років, то на думку суду дана вимога не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Таким чином, оскільки заявник звернувся з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вимога про зобов`язання Пенсійний фонд України перерахувати пенсію в повному обсязі з врахуванням вислуги років, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а тому суд приходить до висновку, що вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає заяву підставною та такою, що підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 12,13,81, 259, 263, 265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву задовольнити частково.

Встановити факт ідентичності прізвищ ОСОБА_2 / ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 , тобто що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був однією і тією ж особою.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Текст рішення складено та підписано 09.05.2023 року.

Суддя О. І. Ковальчук