Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1840/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2023 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Виноградів у віці 87 років померла мати позивачів ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.06.2019 року. Батько позивачів ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати позивачів ОСОБА_4 на день смерті проживала по АДРЕСА_1 , при тому що реєстація, згідно паспорту, в неї була по АДРЕСА_2 . До будинку АДРЕСА_2 і номеру реєстрації АДРЕСА_2 місця проживання мати позивачів не мала жодного відношення і ніколи там не проживала. Дана реєстрація є помилковою. З нею на час смерті в будинку АДРЕСА_1 проживали позивачі, її дочки. За життя ОСОБА_4 на випадок своєї смерті залишила заповіт, який 25 жовтня 2007 року було посвідчено державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріалньої контори Боричок К.В. зареєстровано в реєстрі за №2619,. за яким зазначила наступне: «все моє майно, яке б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що належатиме мені на день смерті я законом матиму право заповідаю моїй дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рівних долях кожній». Додатково 15 червня 2015 року було ОСОБА_4 залишила заповіт посвідчений приватним нотаріусом Стойка С.М., який було зареєстровано в реєстрі за №4757, згідно якого залишила розпорядження : «належну мені земельну ділянку, загальною площею 1,16 га. надану для ведення товарного сільскогогосподарського виробництва, що розташована на території Виноградівської міської ради Закарпатської області заповідаю гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ». ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 подали заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Виноградівської державної нотаріальної контори. Згідно листів за підписом завідувача Боричок К.В. за №21/01-16 від 01.02.2023 року, №21/01-16 від 01.02.2023 року позивачам відмовлено у оформленні спадщини з мотивуванням «не має можливості оскільки Вами пропущено строк на прийняття спадщини». Позивачі вказують, що не пропустили строк, а прийняли спадщину у зв`язку з тим, що проживали разом з мамою та просять в судовому порядку встановити факт постійного проживання з матір`ю ОСОБА_4 до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Також позивачі зазначають, що як спадкоємці за заповітом, не маю можливості оформити спадщину через нотаріальну контору через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами і відсутність правовстановчих документів на земельну ділянку, тому змушені звернутися до суду із позовом про визнання права власності на вказане нерухоме майно. Для подальшого утримання та збереження майна їм необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на вказані об`єкти спадкового майна (будинок і земельні ділянки) в судовому порядку, не існує. В досудовому порядку ОСОБА_1 і ОСОБА_2 домовились, що будинок спадкують порівну (як у заповіті вказано) по 1/2, а земельну ділянку в цілому спадкує ОСОБА_1 .

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, але подали до суду письмові заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Відповідачем подано до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без його участі. Заявив про визнання позову та відмову від своєї частки у спадковому майні.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

Третя особа належним чином, своєчасно повідомлена про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання також не з`явилася.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Виноградів померла мати позивачів ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.06.2019 року .

Батько позивачів ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Фактично місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 .

Разом з цим реєстрація місця проживання померлої згідно паспорту була по АДРЕСА_2 , що є помилковим.

Як вазують позивачі в будинку АДРЕСА_2 їх мама не проживала жодного дня, цей будинок належить стороннім для них людям, а саме сім`ї ОСОБА_6 , де сім`я і проживає ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ).

За життя спадкодавець залишила два заповіти.

Перший заповіт 25 жовтня 2007 року було посвідчено державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. зареєстровано в реєстрі за №2619, за яким заповідач ОСОБА_4 визначила, що «все моє майно, яке б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що належатиме мені на день смерті я законом матиму право заповідаю моїй дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рівних долях кожній».

Додатково 15 червня 2015 року було ОСОБА_4 залишила заповіт посвідчений приватним нотаріусом Стойка С.М., який було зареєстровано в реєстрі за №4757, згідно якого залишила розпорядження : «належну мені земельну ділянку, загальною площею 1,16 га надану для ведення товарного сільскогогосподарського виробництва, що розташована на території Виноградівської міської ради Закарпатської області заповідаю гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Водночас ОСОБА_3 , відповідач по справі, спадщину не прийняв, оскільки проживав за адресою АДРЕСА_3 , і заяву до нотаріуса у шестимісячний строк не подав, а звернувся до нотаріуса із пропуском строку на прийняття спадщини 01.02.2023.

Крім цього заявою, поданою до суду 05.05.2023 відповідач ствердив, що позовні вимоги визнає та не претендує на спадкове майно.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на наступне майно:

- житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав їй згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виноградіською міською радою 28.09.2006 року, та зареєстрованого Виноградівським РБТІ за ОСОБА_4 ;

- земельну ділянку загальною площею 1,16 га, яка розташована на території Виноградівської міської ради, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю видано громадянину України 29.06.1999 року серії ЗК №031684, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1182.

Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Суд приходить до переконання, що позивачі,я кс спадкомці за заповітом після смерті матері спадщину прийняли, так як проживала разом з спадкодавцем на день її смерті, в будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями паспортів позивачів.

Помилковість реєстрації місця проживання спадкодавця по АДРЕСА_2 підтверджується також тим, що в одному заповіті адреса проживання заповідача АДРЕСА_1 , а вже в другому заповіті Першотравнева, 18, хоча паспорт ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 19 вересня 2002 року із пропискою « АДРЕСА_2 » на момент посвідчення заповітів був один і той самий, тому і адреса мала бути одною.

В рішенні Виконавчого комітету Виноградівської міської ради за №452 від 26 вересня 2006 року «Про визнання права власності на житловий будинок» вказано «заяву ОСОБА_4 , мешканки АДРЕСА_1 , що також підтверджує помилку (описку) в прописці.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексувстановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Для оформлення спадкових прав позивачі звернулася до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори.

Згідно листів за підписом завідувача Боричок К.В. за №21/01-16 від 01.02.2023 року, №21/01-16 від 01.02.2023 року позивачам відмовлено у оформленні спадщини з мотивуванням «не має можливості оскільки Вами пропущено строк на прийняття спадщини».

Однак суд прийшов до переконання, що позивачі прийняли спадщину у зв`язку з тим, що проживали разом з спадкодавцем за однією адресою, у зв`язку з чим заявлена вимога про встановлення факту постійного на час відкриття спадщини проживання позивачів разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 , підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Також позивачі, як спадкоємці за заповітом не маю можливості оформити спадщину через нотаріальну контору, із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами і відсутності правовстановчих документів на земельну ділянку.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом із а закономможуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ч. 1ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1225 ЦК Україні (Спадкування права на земельну ділянку), - «1. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 2. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. 3. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом».

Згідно з довідкою №76 від 10 лютого 2023 року, виданою КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації», - «житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_4 …Загальна корисна площа 45,2 кв.м. в тому числі житловою площею 32,4 кв.м….На земельній ділянці знаходяться : Житловий будинок літ.А.- саман, Літня кухня літ.Б саман.-Сарай літ.В. саман, -Вбиральня літ.Г. Ворота№1 - металеві, Огорожа №2 металева. Інвентаризаційна вартість станом на лютий 2023 рік становить 98078 (дев`яносто вісім тисяч сімдесят вісім) грн.».

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-023 від 20.02.2023 року земельна ділянка кадастровий номер №:07:008:0425 …на території Виноградівської міської ради… землі сільськогосподарського виробництва…форма власності приватна власність, площа земельної ділянки 1.1600 гектарів.

Вартість земельної ділянки №:07:008:0425 становить 47936 (сорок сім тисяч дев`ятсот тридцять шість) грн.. 60 коп.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Крім того, у відповідності до п.5 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до п. 26 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком, а згідно п.п.10 п.27 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивачі надали суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивачі, як спадкоємець за заповітом після смерті спадкодавця мають законне право на визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1218, 1220, 1222, 1225, 1261, 1268 ЦК України, Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задоволити.

Встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована і проживаюча в АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована і проживаюча в АДРЕСА_1 , постійно на час відкриття спадщини проживали разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Виноградові Берегівського району Закарпатської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованою і проживаючою в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на :

- 1/2 частину завершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 46,2 кв. м, в тому числі житловою 32,4 кв. м;

- в цілому на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) загальною площею 1,16 га, розташовану на території Виноградівської міської ради, кадастровий номер №070080425, право власності посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю видано громадянину України 29.06.1999 року серії ІІІ-ЗК №031684, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1182, із вказаним власником ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованою і проживаючою в АДРЕСА_1 , право власності на право власності на 1/2 частину завершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 46,2 кв. м, в тому числі житловою 32,4 кв. м, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.05.2023.

ГоловуючийТ. Ю. Левко