БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 4-с/356/5/23
Справа № 356/404/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Дудар Т.В.,

за участю секретаря Харченко Ж.В.

скаржника ОСОБА_1

представника ДВС Іораш С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Березанського міського суду Київської області заяву судді Березанського міського суду Київської області Дудар Тетяни Валеріївни про самовідвід у цивільній справі за скаргою (позовом) ОСОБА_1 до Березанського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зобов`язання повернення коштів зі сплати аліментів,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває вказана вище цивільна справа, у якій 20.11.2023 в судовому засіданні суддя Дудар Т.В. заявила самовідвід.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала.

Представник ДВС Іораш С.М. заяву про самовідвід судді не підтримала.

Боржник ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду скарги, до суду не з`явився.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності вказаних осіб.

Оголосивши заяву про самовідвід судді, заслухавши думку ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , суд дійшов такого висновку.

Заява про самовідвід обґрунтована тим, що згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2023 головуючим суддею по вказаній судовій справі визначено суддю Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О.

12.10.2023 суддею Капшученко І. О. заявлено самовідвід, який ухвалою судді Березанського міського суду Київської області від 12.10.2023 був задоволений.

17.10.2023 зазначена вище цивільна справа була розподілена судді Березанського міського суду Київської області Дудар Т.В. на підставі розпорядження керівника апарату Березанського міського суду Київської області А. Семенчука № 106 від 17.10.2023 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ", що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2023.

Згідно з вказаним вище протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи визначено категорію справи: інші скарги та заяви в процесі виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 18.10.2023 прийнято до провадження цивільну справу за скаргою (позовом) ОСОБА_1 до Березанського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зобов`язання повернення коштів зі сплати аліментів та призначено судове засідання.

Після судового засідання, що відбулося 01.11.2023 ОСОБА_1 подано до суду: 01.11.2023 клопотання № 01 про витребування доказу в порядку ст. 84 ЦПК України (зареєстровано за вх. № 3257 від 01.11.2023); клопотання № 02 від 01.11.2023 про витребування доказу в порядку ст. 84 ЦПК України (зареєстровано за вх. № 3258 від 01.11.2023); клопотання № 03 від 01.11.2023 (зареєстровано за вх.№ ЕП-1701 від 02.11.2023); клопотання № 04 про витребування доказу в порядку ст. 84 ЦПК України (зареєстровано за вх. № ЕП-1702/23 від 02.11.2023); клопотання № 05 про витребування доказу в порядку ст. 84 ЦПК України від 02.11.2023 (зареєстровано канцелярією суду за вх. № ЕП-1703/23 від 02.11.2023).

У клопотанні № 04 про витребування доказу в порядку ст. 84 ЦПК України 02.11.2023 (вх. № ЕП-1702/23 від 02.11.2023), серед іншого, ОСОБА_1 зазначила, що: «по справі № 356/404/17 є рішення Верховного Суду, про яке вона вже неодноразово повідомляла і цю справу повернув Верховний Суд до Березанського міського суду Київської області, і воно повинно бути в архіві Березанського міського суду Київської області і якщо б суддя Березанського міського суду Київської області та голова цього суду дійсно була заінтересована у справедливому вирішенні справи, то б взяла та вивчила цю справу…».

У поданій на електронну пошту суду заяві № 06 про приєднання документів від 06.11.2023 (зареєстровано канцелярією суду за № ЕП-1725 від 06.11.2023) ОСОБА_1 просила суд змінити номер справи, так як у Березанському міському суді Київської області немає ні в одного судді повноважень (суд не зміг представити повноваження, що хоч один суддя Березанського міського суду Київської області може переглядати рішення Верховного Суду чи передати справу до іншого суду, так як суд не зміг розібратися у причинах її позову).

Як вбачається з клопотання № 7 від 07.11.2023 (зареєстровано канцелярією суду за № ЕП-1729 від 07.11.2023), ОСОБА_1 звертає увагу «неповноважного та непрофесійного Березанського міського суду Київської області, що нею, ОСОБА_1 подано цивільний позов не за нововиявленими обставинами, якому присвоюється старий номер, а пред`явлений під час кримінального провадження про відшкодування завданої шкоди, а отже, після початку досудового розслідування (ч. 2 ст. 214 КПК України), але до початку судового розгляду, мається на увазі до початку дослідження доказів, тобто, до початку допиту обвинуваченого (ст. 351 КПК України). Але суддя Березанського міського суду Київської області Дудар Т.В., не маючи повноваження, стала переглядати рішення Верховного Суду, хоча у позові ніде не зазначено, що справу треба переглядати як за ново виявленими обставинами. За таких умов, зважаючи на ту обставину, що Березанський міський суд Київської області не здатен розібратися у самій суті позовних вимог, тому ОСОБА_1 просить передати справу до територіально найбільш наближеного суду».

13.11.2023 ОСОБА_1 звернулася до Березанського міського суду із заявою (втретє), у якій «звертає увагу суду, що даний позов уже розглядав суддя Лялик Р.М., який виніс своє завідомо неправосудне рішення, надалі суддя Капшученко І.О., яка не розібравшись у суті позову, протизаконно взяла самовідвід, а нині за автоматичним розподілом головуючим по справі стала суддя Дудар Т.В., яка також не розібралася у суті позову, чи просто так говорить, та ще й розпочала запрошувати до участі у якості відповідача людину, яка до даного позову не має ніякого відношення…» Таким чином, ОСОБА_1 у заяві від 13.11.2023 просить суд змінити номер справи, за яким мають розглядати її позовну заяву від 11 жовтня 2023 року про відшкодування завданої шкоди службовими особами Березанського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Передати її справу до найбільш територіально наближеного суду.

Враховуючи зміст поданих ОСОБА_1 заяв та клопотань, з яких вбачається не просто незгода її як сторони з процесуальними рішеннями судді, а й повна недовіра, зокрема й до головуючої судді у справі Дудар Т.В., що виражається, в тому числі, й у проханнях передати справу до найбільш територіально наближеного суду, суддя Дудар Т.В. дійшла висновку, що її участь у розгляді справи може викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відтак, задля уникнення потенційного настання недовіри до суду та його рішень, суддею Дудар Т.В.заявлено самовідвід з метою, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали будь-які сумніви у неупередженості судді під час вирішення цієї справи, забезпечення довіри учасників справи до судових рішень та суду.

Так, ч. 1 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 9, 11 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Пунктом п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Право на подання заяви про самовідвідсудді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Так, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (заяви № 76556/01 та 38779/04, рішення від 08.04.2010, п. 97).

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, зокрема, в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Європейський суд з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява № 4785/02, рішення від 10.12.1999, п. 66) вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей протии Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993 та "Веттштайн протии Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42).

Як зазначає Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02, п. 53) правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (DeCubberv. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (вищевказане рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Згідно зі статтею 1 Кодексу суддівської етики суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною (ст. 3 Кодексу суддівської етики).

З урахуванням викладеного вище, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, задля недопущення порушення права сторін на своєчасний розгляд справи, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, а також з метою недопущення в майбутньому виникнення сумнівів у неупередженості судді, з метою усунення напруги в судовому засіданні, задля уникнення створення будь-яких підстав вважати про можливу наявність певної особистої заінтересованості або упередженості судді, а також сумнівів в можливості ухвалення суддею об`єктивного та справедливого судового рішення у справі, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви судді про самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленомустаттею 33 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 36, 39-40, 41, 259, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді Березанського міського суду Київської області Дудар Тетяни Валеріївни про самовідвід у цивільній справі за скаргою (позовом) ОСОБА_1 до Березанського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зобов`язання повернення коштів зі сплати аліментів - задовольнити.

Відвести суддю Дудар Тетяну Валеріївну від розгляду даної цивільної спави.

Справу № 356/404/17, провадження № 4-с/356/5/23 передати до канцелярії Березанського міського суду Київської області для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т. В. Дудар