РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Примич С.О.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дядьковицької сільської ради, про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач), діючи через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 (надалі - відповідач), в якому просить визначити з ним місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та припинити з нього стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 червня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття, стягнуті рішенням Рівненського міського суду від 09 лютого 2023 року в справі № 569/8197/22.

Позовну заяву мотивує тим, що шлюб між ним та відповідачем був зареєстрований 27 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1957. Від шлюбу є двоє дітей: малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; малолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Рівненського міського суду від 05 липня 2022 року по справі № 569/6780/22 шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано. Рішенням Рівненського міського суду від 09 лютого 2023 року в справі № 569/8197/22 позов ОСОБА_3 до нього про стягнення аліментів задоволено частково, стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 5 000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 червня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття. На час винесення Рівненським міським судом рішення від 09 лютого 2023 року по справі № 569/8197/22 про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання двох дітей, двоє малолітніх дітей проживали з матір`ю.

Однак, на даний час між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання сина ОСОБА_6 , дитина хоче проживати з ним і після винесення судом рішення по справі № 569/8197/22 малолітній син постійно проживає разом з ним, а відповідач з дочкою проживає окремо. Натомість відповідач бажає, щоб син ОСОБА_6 проживав з нею і стягує з позивача по рішенню суду аліменти на утримання сина.

При цьому, він має постійний дохід, під час його відряджень син залишається з його батьками, до яких дитина ставиться дуже приязно та які приділяють належну увагу його вихованню, він не має шкідливих звичок, алкоголем не зловживає. У будинку, де вони з сином мешкають, створені всі побутові умови, житлові умови задовільні, є окрема облаштована кімната для сина, син постійно з народження проживав у цьому будинку. Сину виповнилось 13 років, він бажає проживати саме з батьком і потребує постійного спілкування, як хлопчик, саме з батьком.

Він пропонував відповідачу добровільно вирішити спір щодо визначення місця проживання сина з ним та узаконити це документально, однак відповідач відмовляється, в зв`язку з чим він змушений звернутись з даним позовом до суду. Він просить суд визначити місце проживання сина ОСОБА_6 саме з ним, оскільки вважає, що найбільш сприятливими для фізичного, психічного та особистісного розвитку сина ОСОБА_6 є умови проживання саме з ним, він піклується про дитину, турбується про його здоров`я, цікавиться навчальним процесом, інтересами дитини і це буде відповідати якнайкращим потребам та інтересам дитини, сприятиме повноцінному її вихованню та розвитку у звичному для неї середовищі.

Також вказує, що відділенням поліції № 1 (Рівненський район) ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному по заяві ОСОБА_1 в ЄРДР за № 80000492 щодо нанесення відповідачем йому тілесних ушкоджень, при цьому це відбувалось в присутності сина сторін ОСОБА_6 . Окрім того, щодо відповідача були складені два протоколи про адміністративне правопорушення, а саме вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо ОСОБА_1 та неналежне виконання батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей, які розглядались Рівненським районним судом. Постановами Рівненського районного суду від 01 червня 2023 року провадження у справах № 570/155/23 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України відносно ОСОБА_3 та № 570/157/23 за ч. 1 ст.184 КУпАП України відносно ОСОБА_3 були закриті по заяві відповідача по нереабілітуючій обставині, а саме за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці. Крім того, син сторін ОСОБА_6 часто був свідком сварок, які влаштовувала відповідач щодо поділу спільного майна подружжя, хоча позивач пропонував їй добровільно вирішити це питання, в зв`язку з чим з нею було проведено профілактичну бесіду представником служби у справах дітей Дядьковицької сільської ради щодо виховання малолітніх дітей та виконання своїх батьківських обов`язків.

Після винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей на користь відповідача, а саме з кінця лютого 2023 року, син ОСОБА_6 почав постійно проживати з позивачем, окремо від матері, повністю перебуває на його утриманні, однак він і надалі продовжує сплачувати відповідачу аліменти по рішенню суду на утримання сина, тобто існує порушення як прав дитини на отримання цих платежів, так і майнових прав платника аліментів, в зв`язку з чим слід припинити їх стягнення.

02 серпня 2023 року представник відповідача ОСОБА_7 подав відзив, в якому зокрема просив відмовити в задоволенні позову, оскільки він є безпідставним, а викладена у ньому інформація не відповідає дійсності.

У відзиві вказав, що позивач звернувся з відповідною позовною заявою до відповідача зловживаючи своїми цивільними правами, позов має очевидно штучний характер і, подаючи цей позов, позивач має на меті не піклування про найкращі інтереси сина ОСОБА_4 , а інші корисливі цілі, зокрема: отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації; ухилення від сплати аліментів; отримання переваг при поділі майна подружжя, а правовим наслідком зловживання матеріальними правами може бути, зокрема відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова у позові.

По суті справи вказує, що 27 жовтня 2006 року між сторонами був зареєстрований шлюб, хоча вони вже принаймні два роки до цього жили разом. В 2010 році народився син ОСОБА_6 . В 2018 році народилася дочка ОСОБА_8 . В 2018 році ОСОБА_1 почав зраджувати ОСОБА_9 . Починаючи з цього часу ОСОБА_9 намагалася заради дітей зберегти шлюб, однак все було марно, в 2022 році ОСОБА_1 подав заяву про розірвання шлюбу і шлюб був розірваний, за заявою ОСОБА_1 та погодженням ОСОБА_9 місце проживання дітей було визначено з матір`ю - ОСОБА_9 .

Негайно після розлучення ОСОБА_1 почав застосовувати до ОСОБА_3 домашнє насильство, іноді свідком був син ОСОБА_6 , однак через боязнь батька в поліції він надав показання, що нічого не бачив. ОСОБА_3 декілька разів зверталася з заявами до поліції про домашнє насильство. ОСОБА_1 постійно провокував і провокує сварки, скандали, конфлікти між ним і ОСОБА_3 .

Щодо досудового розслідування про начебто домашнє насильство ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_1 та нанесення тілесних ушкоджень, то відповідач повідомляє, що жодного домашнього насильства стосовно позивача ніколи не вчиняла, а заяву до поліції позивач подав з метою створення штучного уявлення, що є обоюдні бійки між колишнім подружжям, а не тільки він один б`є свою колишню дружину. ОСОБА_3 жодного разу не притягалася до будь-яких видів відповідальності. Щодо пояснення ОСОБА_3 від 25 жовтня 2022 року, на яке посилається ОСОБА_1 і копія якого додана до позовної заяви, повідомляє, що коли ОСОБА_3 бив ногами ОСОБА_1 , вона дійсно різко висловлювалася у бік ОСОБА_1 , однак важко висловлюватися літературною мовою під час того, коли тебе б`ють. І, це пояснення ОСОБА_3 якраз вказує на те, що вона хороша матір, яка негайно приїхала на виклик служби у справах дітей, пояснила їм ситуацію, знайшла порозуміння. І це пояснення жодним чином не доводить того, що ОСОБА_3 є поганою матір`ю для своїх дітей. Стосовно ОСОБА_1 також було відкрито і розслідувалося кримінальне провадження по факту домашнього насильства, але було закрито, оскільки ОСОБА_1 бив свою дружину без свідків

Крім цього, ОСОБА_1 застосовує до ОСОБА_3 економічне насильство, зокрема не надає коштів на дітей. 20 березня 2023 року ОСОБА_1 відключив воду і електроенергію на другому поверсі, на якому проживала ОСОБА_3 з дітьми. 22 березня 2023 року ОСОБА_3 приїхала з дітьми додому за адресою: АДРЕСА_1 , однак ОСОБА_1 поміняв замки в будинку і ОСОБА_3 разом з дітьми не змогла потрапити до будинку. На даний час ОСОБА_1 вигнав ОСОБА_3 та двох малолітніх дітей з дому, не надавши навіть можливості зібрати речі. Пізніше, ОСОБА_1 надав можливість забрати частину речей, однак з цього часу він не пускає колишню дружину з малолітньою дочкою до дому, забирає тільки сина, оскільки планує «захиститися ним від армії». За даним фактом ОСОБА_3 подана заява до поліції.

Також, позивач налаштовує сина ОСОБА_6 проти матері ОСОБА_3 , внаслідок чого син почав грубити матері, почав гірше вчитися, поведінка погіршилася. ОСОБА_1 свідомо принижує авторитет матері в очах сина, намагається відгородити сина від неї. ОСОБА_1 задля досягнення своєї цілі, почав забирати сина додому, кажучи йому, що у матері немає житла, а в нього - є, і якщо син залишиться з ним, то буде продовжувати жити в своїй кімнаті, а не з матір`ю на орендованій квартирі. Оскільки спілкування з матір`ю штучно обмежено батьком, син ОСОБА_6 , потрапивши під вплив свого батька, вже каже, що хоче жити в своїй кімнаті, і якщо заради цього треба залишитися з батьком, то він погоджується. Однак, одного разу, приблизно півтора місяця тому, ОСОБА_1 , посварившись з ОСОБА_6 , висадив малолітнього ОСОБА_6 , вночі за містом в пустому полі одного і сам поїхав. ОСОБА_6 був дуже наляканий, зателефонував матері ОСОБА_3 , плакав і просив забрати його. ОСОБА_3 негайно приїхала і забрала сина, і за наслідками такого небезпечного для життя і здоров`я дитини вчинку ОСОБА_1 подала заяву до поліції. Крім цього, бажаючи продовжувати мати повний вплив і контроль над сином, ОСОБА_1 не відпускає ОСОБА_6 в літній табір, хоча ОСОБА_1 вважає, що дитині потрібно відпочити. ОСОБА_1 не дає можливості для соціального розвитку дітям і спілкування з однолітками. Так, наприклад він заборонив ОСОБА_6 поїхати в дитячий табір з однолітками, натомість забрав його у Франківськ до коханки. Крім цього, ОСОБА_1 не відпускає сина з матір`ю на оздоровлення в Німеччину, і на оздоровлення ОСОБА_3 змогла вивезти тільки молодшу дочку ОСОБА_8 . При цьому, ОСОБА_1 постійно погрожує ОСОБА_3 за те, що та вивозить дітей на оздоровлення, зокрема погрожує відібрати дітей або застосувати до ОСОБА_3 насильство.

Крім цього, ОСОБА_1 постійно їздить відпочивати і на цей час залишає сина ОСОБА_6 у своєї матері, тобто, син часто залишається на строк від 3 днів до тижня з літньою жінкою, яка також, як й ОСОБА_1 , не займається дитиною - не спілкується з ним, не робить домашні завдання, не піклується про нього.

При цьому, все спільне сімейне життя тільки вона займалася вихованням дітей, лікуванням, навчанням. Зокрема, син ОСОБА_6 відвідував і відвідує 3 гуртка - « Освітній простір ОСОБА_11 », Комп`ютерна академія «ШАГ», мовний центр «English School», де займається загальним розвитком, навчається програмуванню та вивчає англійську мову. ОСОБА_3 влаштувала сина ОСОБА_6 в гуртки, відвозить і забирає його з гуртків, дбає про його навчання та розвиток. Тобто, немає жодних підстав для визначення місця проживання сина ОСОБА_6 з батьком, тільки матір ОСОБА_3 дбає та піклується про сина, тільки вона займається з ним, зокрема роблячи домашні завдання, відвідуючи школу, цікавиться успіхами, приймає участь в батьківських зібраннях тощо.

Крім цього, ОСОБА_3 не курить, не вживає алкоголь або наркотичні речовини, на обліку у будь-яких лікарів-спеціалістів не перебуває, має вищу економічну освіту, є фізичною особою-підприємцем, фізично здорова, повністю утримує себе та своїх малолітніх дітей, жодного разу не притягалася до адміністративної або кримінальної відповідальності, має сталі родинні та соціальні зв`язки - має батьків, сестру, друзів тощо. Отже, визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з його батьком ОСОБА_1 не відповідає найкращим інтересам дитини, оскільки ОСОБА_1 застосовує домашнє насильство щодо ОСОБА_3 на очах у дітей, не піклується про дітей, не робить з ними домашнє завдання, не лікує їх, коли вони хворіють, не відвідує батьківські зібрання в школі тощо, не піклується про їхній розвиток, подовгу відсутній вдома, вигнав дітей з дома, таким чином погіршивши їх житлові умови, і матір дітей ОСОБА_3 тепер у судовому порядку відстоює право на майно, зокрема на частину житлового будинку, яке належить їй на праві спільної сумісної власності. Така поведінка ОСОБА_1 не відповідає найкращим інтересам дітей, і не призводить до спокійного сімейного середовища, в якому повинні проживати діти.

При цьому, звертає увагу суду на права малолітньої ОСОБА_5 , яка проживає зі своєю матір`ю, визначення місця проживання дітей з різними батьками, розлучення брата та сестри, також може негативно вплинути на психологічний стан малолітньої ОСОБА_8 .

Отже, ОСОБА_1 не довів, що він опікується дитиною, постійно займається його вихованням та освітою, піклується про нього, забезпечує всебічний розвиток та забезпечує найкращі інтереси дитини тощо. Навпаки, ОСОБА_1 чітко вказує на те, що дитина часто залишається на довгий строк з бабою, крім цього, ОСОБА_1 штучно створює видимість наявності якогось домашнього насильства проти нього, паплюжить ім`я, честь і гідність ОСОБА_3 задля досягнення своїх цілей, при цьому використовуючи дітей, зокрема - малолітнього ОСОБА_6 , як засіб досягнення своїх цілей. Така поведінка ОСОБА_1 є недобросовісною та недоброчесною. Ураховуючи вищезазначені обставини, зокрема те, що дитина проживає з матір`ю (хоч останнім часом батько й забрав дитину на певний час до себе для здійснення впливу та досягнення своїх недоброчесних цілей), яка забезпечує їй повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також рівень життя, необхідний для такого розвитку, а також того, що мати має постійну роботу, житло і здатна забезпечити дитину усім необхідним, у задоволенні позову про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки таке рішення відповідатиме найкращим інтересам дитини.

14 серпня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 подала відповідь на відзив, в якій вказала, що позивач не зловживає своїми правами, так як наявність рішення суду про визначення місця проживання неповнолітньої чи малолітньої дитини з батьком не є доказом того, що батько самостійно виховує свою дитину, що визначено абз. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком, не свідчить про намір ухилитися від сплати аліментів на користь другого із подружжя, в даному випадку на користь відповідача, оскільки право на отримання аліментів має той з батьків, з ким дитина проживає постійно, окрім цього, позивач і до розірвання шлюбу і по даний час утримує своїх неповнолітніх дітей, в нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів по рішенню суду, кошти на утримання дітей він сплачував і до рішення суду, і даний позов було подано ОСОБА_1 до суду в червні 2023 року, натомість позов про поділ спільного майна подружжя було подано відповідачем до суду в липні 2023 року, окрім цього, частиною 3 статті 70 СК України встановлено, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування, відтак покликання відповідача у відзиві що подання даного позову зводиться в отриманні переваг ОСОБА_1 при поділі майна подружжя, а не в інтересах дитини, є безпідставним.

Також вказує, що позивач ні в 2018 році, ні в будь-який інший час за період зареєстрованого шлюбу не зраджував відповідачу. Після розірвання шлюбу між сторонами не стояло питання визначення місця проживання дітей з одним із батьків, оскільки вони всі проживали в належному на праві особистої приватної власності ОСОБА_1 будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . Оскільки між сторонами були припинені подружні відносини і вони не вели спільне господарство, ОСОБА_1 спочатку надавав відповідачу кошти на утримання дітей в руки, і пізніше, за порадою адвоката, почав направляти поштою для підтвердження сплати цих коштів. ОСОБА_1 ніколи не вчиняв по відношенню до відповідача домашнього насильства, ніколи її не ображав та не застосовував ні фізичного, ні психологічного насильства. Натомість, відповідач в присутності дітей неодноразово вчиняла щодо ОСОБА_1 домашнє насильство, залишала без нагляду дітей, в зв`язку з чим щодо неї були складені протоколи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпА, за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Дані справи були закриті судом по заяві ОСОБА_3 по нереабілітуючій обставині, а саме за п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП. Постановою Рівненського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року була скасована постанова Рівненського районного суду від 29 листопада 2022 року, яка буда винесена судом у відсутність ОСОБА_1 , провадження у справі № 570/4376/22 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрите по реабілітуючій обставині, в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. На даний час в провадженні Рівненського районного суду знаходиться на розгляді справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, справа № 570/580/2023 , рішення судом не ухвалено, не зважаючи на те, що закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 має намір довести свою невинуватість, оскільки дільничним інспектором поліції даний протокол було сфальшований.

Крім того, з вересня 2022 року відповідач проживала з дітьми на орендованій квартирі. 28 грудня 2022 року відповідач приїхала додому до ОСОБА_1 , привезла двох дітей і залишила їх з батьком, без будь-яких пояснень. 31 грудня 2022 року відповідач приїхала і забрала дочку, син добровільно залишився з батьком, після того, як він випадково почув розмову матері по телефону зі своєю сестрою про те, що він підтримує батька і він їй не син, що вона хоче від нього відмовитись і нехай батько сам ним самостійно займається. Відповідач самостійно залишила будинок після того, як відмовилась сплачувати за себе комунальні послуги. Позивач в кінці лютого 2023 року дійсно замінив ключі від вхідних дверей свого будинку, оскільки відповідач погрожувала вивезти з будинку сейф зі зброєю, яка законно зареєстрована за позивачем. Позивач заперечує, що він нібито залишив сина самого в полі вночі за містом, і що він заперечував проти відпочинку сина в літньому таборі, оскільки це не відповідає дійсності. Відповідач не пропонувала сину виїхати в Німеччину на оздоровлення. Позивач не погрожує відповідачу. Коли позивач виїжджає в короткострокове відрядження, яке триває до 3-х днів, син живає разом з його батьками по місцю своєї прописки в квартирі АДРЕСА_2 , які дбають про свого онука, опікуються ним, допомагають з навчанням. Позивач, як керівник ТОВ, дійсно декілька разів притягувався до відповідальності за порушення порядку ведення господарської діяльності, однак відповідно до ст. 39 КУпАП він вважається таким, що не притягувався до адміністративної відповідальності. Батьки позивача ніколи не ображали та не били дітей сторін - своїх онуків. Натомість, відповідач неодноразово в присутності дітей виражалась нецензурною лайкою та ображала позивача, а також виражалась нецензурною лайкою по відношенню до сина. На даний час проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем щодо позивача, а саме нанесення йому тілесних ушкоджень. Позивач не обмежував відповідача у спілкуванні з сином, вони зустрічались в кафе, на вулиці, однак жодного разу відповідач не запросила дитину до себе додому, при цьому відповідач сказала сину, що вона проживає з якимось чоловіком. Син сторін дійсно відвідує гуртки, однак кошти за це в основному сплачує позивач.

25 серпня 2023 року представник відповідача ОСОБА_7 подав заперечення, в яких зокрема просив відмовити в задоволенні позову.

Вказав, що позивач подав позов про визначення місця проживання з дитиною саме з метою ухилення від мобілізації, бо визначення місця проживання дитини з батьком є першим кроком для отримання відстрочки, наступним буде (якщо суд прийме рішення про визначення місця проживання сина ОСОБА_6 з батьком) подання заяви про встановлення факту, має юридичне значення, що син ОСОБА_6 самостійно виховується та утримується батьком. Інтерес батька до визначення місця проживання дитини з ним, виник у позивача після того, як він зрозумів реальність того, що може бути мобілізований до лав Збройних Сил України. Крім того, позивач не надавав грошей на утримання дітей після розірвання шлюбу, і його твердження про те, що начебто він надавав кошти повністю не відповідають дійсності, позивачем не надано жодного доказу про те, що він надавав гроші на утримання дітей. Більше того, саме ненадання грошей позивачем на дітей й стало причиною через яку відповідач змушена була звернутися до суду про призначення аліментів. Позивач під час розгляду справи про призначення аліментів намагався знизити суму аліментів. Крім цього, він й на теперішній час має заборгованість по сплаті аліментів, станом липень 2023 року ОСОБА_1 мав заборгованість по сплаті аліментів у сумі 32 666 грн. 66 коп., зокрема на утримання сина ОСОБА_6 . Позивач має достатньо великі прибутки, і не надає гроші на утримання дітей, маючи заборгованість по сплаті аліментів, не через відсутність коштів (бо він є фізичною-особою підприємцем, дохід якого, зокрема, в 2022 році склав 2 368 519 грн.), а через те, що йому байдуже на добробут сина та дочки. В серпні 2023 року позивач погасив заборгованість по сплаті аліментів, оскільки зрозумів що постане питання щодо наявності заборгованості по аліментам і що доводить той факт, що гроші в нього наявні, однак він не бажає сплачувати аліменти. Також, позивач достеменно знав про поділ майна і те, що готується позовна заява, тому, зокрема, й подав заяву про визначення місця проживання сина ОСОБА_6 з ним, бо це буде фактор, який буде враховуватися судом під час поділу майна подружжя і ОСОБА_1 нічим не ризикує, бо ОСОБА_3 як займалася вихованням, опікою, лікуванням, навчанням тощо свого сина ОСОБА_6 , так й буде займатися, бо ні за що не кине свого сина, а ОСОБА_1 , якщо суд прийме рішення на користь ОСОБА_1 , буде ще й мати важель впливу на ОСОБА_3 , зокрема - обмежуючи спілкування дитини з мамою або не надаючи можливості ОСОБА_6 виїжджати за кордон для оздоровлення тощо.

ОСОБА_1 , вигнавши ОСОБА_3 та малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з дому, який є спільною сумісною власністю подружжя і єдиним житлом для ОСОБА_3 та малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діє виключно у своїх власних інтересах, повністю ігноруючи права та законні інтереси дітей, їх психологічний стан. ОСОБА_1 не дбає про найкращі, та й взагалі будь-які інші, інтереси дітей. У відповіді на відзив ОСОБА_1 визнає факт заміни замків у будинку, тобто визнає факт здійснення ним економічного насильства відносно ОСОБА_3 та малолітніх дітей. Факт домашнього економічного насильства триває по теперішній час. Вигнавши відповідача з малолітньою дочкою з дому позивач штучно створив видимість проживання його з сином та забезпечення сина всім необхідним, а потім викликав фахівців Служби у справах дітей, і ті склали акт. Умови, про які вказано в акті, створені ОСОБА_3 , яка завжди опікувалася своїм сином.

Також, повністю не відповідає дійсності твердження позивача про те, що він не зраджував відповідачу під час спільного сімейного життя, не відповідає дійсності твердження позивача про те, що відповідач 31 грудня 2022 року приїхала та забрала дочку, «син добровільно залишився з батьком після того, як він випадково почув розмову матері по телефону зі своєю сестрою про те, що підтримує батька і він їй не син, що вона хоче від нього відмовитись і нехай батько ним самостійно займається», відповідач ніколи не казала подібних речей.

ОСОБА_3 любить свого сина ОСОБА_6 , все життя піклувалася про нього, купувала йому речі, лікувала його, займалася його освітою та дозвіллям, вивозила на оздоровлення, влаштовувала у гуртки задля розвитку і вона є єдиною людиною, яка відвідувала всі батьківські збори в школі ОСОБА_6 , цікавилася його успіхами, наймала репетиторів або займалася з сином сама, коли були якісь проблеми в навчанні. ОСОБА_3 є членом батьківського комітету класу, в якому навчається ОСОБА_6 , причому є членом батьківського комітету з 1 класу навчання сина в школі. Натомість позивач не займається освітою сина, не цікавиться його успіхами, не робить з ним домашні завдання, не піклується про його розвиток. Щодо твердження ОСОБА_1 , що він оплачує гуртки сина ОСОБА_6 , то звертає увагу суду на дати квитанцій про оплату занять - грудень 2022 року до серпня 2023 року, тобто в період, коли ОСОБА_1 , за порадами своїх юристів, почав підготовку до визначення місця проживання ОСОБА_6 з ним та коли зрозумів, що буде судова справа по поділу майна подружжя, до цього періоду всім займалася відповідач.

Також повністю не відповідає дійсності твердження ОСОБА_1 , що начебто ОСОБА_3 сказала сину, що у неї є іншій чоловік, з яким вона живе, оскільки ОСОБА_3 ніколи не казала подібного сину і ніякого чоловіка у ОСОБА_3 немає.

Крім цього, повідомляє, що майже всі кошти, які вона отримувала на утримання ОСОБА_6 , вона передавала своєму малолітньому сину, а сама утримувала дітей, зокрема ОСОБА_6 , за власний рахунок.

Позивач не довів, що він опікується дитиною, постійно займається його вихованням та освітою, піклується про нього, забезпечує всебічний розвиток та забезпечує найкращі інтереси дитини тощо. А враховуючи те, що дитина проживає з матір`ю (хоч останнім часом батько й забрав дитину на певний час до себе для здійснення впливу та досягнення своїх недоброчесних цілей), яка забезпечує їй повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також рівень життя, необхідний для такого розвитку, а також те, що мати має постійну роботу, житло і здатна забезпечити дитину необхідним, в задоволенні позову слід відмовити, оскільки таке рішення відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 вересня 2023 року залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дядьковицької сільської ради.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті, поновлено строк для подання відзиву на позовну заяву, прийнято до розгляду відзив, відповідь на відзив, заперечення разом з приєднаними до них доказами, а також докази, які приєднані до клопотання від 19 вересня 2023 року, викликано в судове засідання в якості свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вирішено допитати його в присутності психолога та представника органу опіки та піклування із видаленням під час його допиту із зали судового засідання сторін по справі, викликано в судове засідання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та в якості свідка позивача.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 просили позов задовольнити з підстав у ньому наведених.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дядьковицької сільської ради Примич С.О. підтримала наданий висновок.

Відповідач та її представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 09 листопада 2023 року представник відповідача ОСОБА_7 подав заяву про перенесення судового засідання, в якій просив відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки він задіяний у цей час у цивільній справі №569/10030/22 у Рівненському апеляційному суді.

Суд вважає, що заява представника відповідача ОСОБА_7 про відкладення розгляду справи не підлягає до задоволення, оскільки вказані у ній обставини нічим не підтверджено. Відтак, за відсутності доказів поважності неявки відповідача та її представника в судове засідання, причини неявки відповідача та її представника суд визнає неповажними.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з такої підстави - перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Також, в судове засідання не з`явився представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, що підтверджується розпискою. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши позивача та його представника, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 27 жовтня 2006 року, серії НОМЕР_1 .

Під час перебування у шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області 07 травня 2010 року, серії НОМЕР_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 22 березня 2018 року, серії НОМЕР_3 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 липня 2022 року в справі №569/6780/22, яке набрало законної сили 05 серпня 2020 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2023 року в справі №569/8197/22, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 червня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 червня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 21 серпня 2023 року №196472, складеного головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Несторяком Ю.М., станом на 21 серпня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_1 відсутня.

Як слідує з Акта обстеження житлово-побутових умов проживання, затвердженого Начальником служби у справах дітей Примич С.О. 19 липня 2023 року, проведено обстеження сім`ї ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 в складі сім`ї 2 чоловік: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлено, що створені відповідні санітарно-гігієнічні умови проживання, дитина має власну ванну кімнату, створені задовільні умови для приготування їжі, продукти харчування наявні в необхідній кількості та якості, в будинку чисто та охайно. Дитина забезпечена одягом відповідно до віку та сезону, має власну кімнату, створені всі необхідні умови для розвитку та навчання дитини, на подвір`ї хлопчик має облаштовану територію для проведення активного дозвілля. При обстеженні умов проживання встановлено, що ОСОБА_4 проживає самостійно разом з батьком з лютого 2023 року і по даний час. У розмові з ОСОБА_6 було виявлено, що хлопчик не бажає проживати разом з матір`ю, тому що вона ображає його, іноді може застосувати фізичну силу проти нього. Хлопчик стверджує, що йому краще жити з батьком, адже той піклується про нього, забезпечує всім необхідним, однак зазначив, що хотів би і надалі спілкуватися з матір`ю, тільки з умовою, що вона змінить свою поведінку і почне відноситися до нього з теплом і любов`ю.

02 та 03 серпня 2023 року ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 надали письмові пояснення про те, що ОСОБА_4 постійно проживає зі своїм батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з лютого 2023 року, без ОСОБА_3 .

Згідно довідки від 19 вересня 2022 року, виданої Мовним центром «English School», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчається в Мовному центрі «English School».

Згідно довідки від 20 вересня 2022 року, виданої Освітнім простором ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчається в Освітньому просторі ОСОБА_11 .

25 січня 2022 року ОСОБА_3 уклала з ТОВ «Сучасна Освіта Рівне» договір №041016397 щодо надання останнім послуг з навчання ОСОБА_4 у відповідності до програми та навчального плану «Малої Комп`ютерної Академії ШАГ». Згідно довідки від 27 вересня 2022 року №979, виданої ТОВ «Сучасна Освіта Рівне», ОСОБА_4 навчається на курсі програми «Мала комп`ютерна академія», термін навчання складає три роки з 10 вересня 2022 року по 09 вересня 2025 року.

Згідно Податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за 2022 рік обсяг доходу за звітний період задекларовано у сумі 2 368 519 грн. 00 коп.

Згідно квитанцій: від 01 листопада 2022 року ОСОБА_1 сплачено СПД ОСОБА_16 за освітні послуги ОСОБА_4 1 632 грн. 00 коп.; від 02 грудня 2022 року ОСОБА_1 сплачено СПД ОСОБА_16 за освітні послуги ОСОБА_4 1 632 грн. 00 коп.; від 02 лютого 2023 року ОСОБА_1 сплачено за навчання ОСОБА_4 в лютому 2023 1 760 грн. 00 коп.; від 01 квітня 2023 року ОСОБА_1 сплачено за навчання ОСОБА_4 в квітні 1 980 грн. 00 коп.; від 05 квітня 2023 року ОСОБА_1 сплачено за навчання ОСОБА_4 в квітні 1 760 грн. 00 коп.; від 01 червня 2023 року ОСОБА_1 сплачено за навчання ОСОБА_4 за червень 1 980 грн. 00 коп.; від 01 серпня 2023 року ОСОБА_1 сплачено за навчання ОСОБА_4 за серпень 2023 1 980 грн. 00 коп.; від 07 серпня 2023 року ОСОБА_1 сплачено ТОВ «Сучасна Освіта Рівне» за навчання ОСОБА_4 5 880 грн. 00 коп. Також на рахунок НОМЕР_4 01 листопада 2022 року ОСОБА_17 оплачені кошти в сумі 880 грн. 00 коп., 02 березня 2023 року - 990 грн. 00 коп., 05 квітня 2023 року - 990 грн. 00 коп. ,01 травня 2023 року - 990 грн. 00 коп., без призначення платежу.

Як слідує з постанови про закриття кримінального провадження від 22 грудня 2022 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №000499 від 19 жовтня 2022 року по заяві ОСОБА_3 про її побиття колишнім чоловіком ОСОБА_1 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року в справі №570/4376/22, яка набрала законної сили 22 лютого 2023 року, закрито провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно відповіді від 21 серпня 2023 року №8/у201/02-2022 на запит Відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області повідомило, що до єдиного обліку заяв і повідомлень було зареєстровано шість звернень щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних та/або кримінальних правопорушень: ЄО № 4810 від 23 травня 2023 року щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, рішення - матеріали списані в справу відповідно до Закону України «Про звернення громадян»; ЄО № 923 від 02 лютого 2023 року щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, рішення - відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП; ЄО № 192 від 06 січня 2023 року щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, рішення - матеріали списані в справу відповідно до Закону України «Про звернення громадян»; ЄО № 9752 від 16 жовтня 2022 року щодо вчинення домашнього насильства, рішення - відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; ЄО № 2559 від 22 березня 2023 року щодо протиправної поведінки, рішення - матеріали списані в справу відповідно до Закону України «Про звернення громадян»; ЄО №9873 від 19 жовтня 2022 року щодо нанесення тілесних ушкоджень, рішення - внесені відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 125 ККУ.

Як слідує з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні 0000492 16 жовтня 2022 року ОСОБА_1 перебуваючи по АДРЕСА_1 отримав тілесні ушкодження від своєї колишньої дружини ОСОБА_3 .

Згідно відповіді на звернення від 27 жовтня 2022 року №135 Служба у справах дітей Дядьковицької сільської ради повідомила, що Службою у справах дітей Дядьковицької сільської ради в особі начальника служби за участю поліцейського офіцера громади було проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_3 щодо виховання малолітніх дітей та виконання своїх батьківських обов`язків. ОСОБА_3 визнала свою вину по відношенню до своїх малолітніх дітей та дала письмове зобов`язання контролювати свій емоційний стан і недопущення чвар в присутності дітей. Згідно пояснення ОСОБА_3 від 25 жовтня 2022 року вона проживає в одному будинку із колишнім чоловіком ОСОБА_1 , з яким на ґрунті поділу майна постійно виникають сварки, під час яких присутні неповнолітні діти. Переглянувши всю ситуацію вона зобов`язується контролювати свої емоції і не допускати сварки в присутності дітей.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 11 травня 2023 року в справі №570/155/23, яка набрала законної сили 23 травня 2023 року, закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_3 , оскільки з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 11 травня 2023 року в справі №570/157/23, яка набрала законної сили 23 травня 2023 року, закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_3 , оскільки з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці.

02 серпня 2023 року до Відділення поліції №1 (м. Рівне) Рівненського районного Управління поліції ГУНП в Рівненській області надійшла заява ОСОБА_1 щодо можливих протиправних дій колишньої дружини ОСОБА_3 , яка намагається заволодіти його майном.

Згідно Договору безплатного користування нерухомим майном (позички) від 01 травня 2023 року ОСОБА_18 безоплатно передала у строкове користування ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

Як слідує з Довідки про участь ОСОБА_3 , матері ОСОБА_4 , учня 8-А красу, у шкільному житті дитини Рівненського ліцею №1 Рівненської міської ради №109 від 21 серпня 2023 року учень 8-А класу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , регулярно відвідує навчальні заняття в ліцеї. Учень завжди охайний, доглянутий. Мати ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини. Постійно відвідує батьківські збори та є членом батьківського комітету з першого класу.

Згідно квитанцій: від 17 січня 2023 року ОСОБА_3 переказала особисті кошти в сумі 1 600 грн. 00 коп. ОСОБА_20 за газ, інтернет; від 01 березня 2023 року ОСОБА_3 переказала особисті кошти в сумі 1 857 грн. 49 коп. ОСОБА_20 за газ, інтернет, світло. Також, згідно квитанцій: від 14 січня 2022 року ОСОБА_3 переказала ФОП ОСОБА_21 за надані послуги 500 грн. 00 коп.; від 20 січня 2022 року ОСОБА_3 переказала на рахунок НОМЕР_5 940 грн. 00 коп.; від 26 січня 2022 року ОСОБА_3 переказала ФОП ОСОБА_21 за надані послуги 800 грн. 00 коп.; від 27 січня 2022 року ОСОБА_3 переказала ТОВ «Сучасна Освіта Рівне» за навчання ОСОБА_4 5 880 грн. 00 коп.; від 22 квітня 2022 року ОСОБА_3 переказала особисті кошти ОСОБА_22 900 грн. 00 коп.; від 11 липня 2022 року ОСОБА_3 переказала ФОП ОСОБА_23 за навчання ОСОБА_4 200 грн. 00 коп.; від 24 серпня 2022 року ОСОБА_3 переказала ФОП ОСОБА_23 за навчання ОСОБА_4 600 грн. 00 коп.; від 07 вересня 2022 року ОСОБА_3 переказала ФОП ОСОБА_21 за надані послуги 880 грн. 00 коп.; від 20 вересня 2022 року ОСОБА_3 переказала ФОП ОСОБА_23 за навчання ОСОБА_4 360 грн. 00 коп.; від 27 вересня 2022 року ОСОБА_3 переказала ФОП ОСОБА_21 за надані послуги 990 грн. 00 коп.; від 11 жовтня 2022 року ОСОБА_3 переказала на рахунок НОМЕР_6 000 грн. 00 коп.; від 25 жовтня 2022 року ОСОБА_3 переказала ОСОБА_24 власні кошти в сумі 1 600 грн. 00 коп.; від 09 листопада 2022 року ОСОБА_3 переказала на рахунок НОМЕР_6 000 грн. 00 коп.; від 02 грудня 2022 року ОСОБА_3 переказала СПД ОСОБА_16 за освітні послуги ОСОБА_4 1 863 грн. 00 коп.; від 23 грудня 2022 року ОСОБА_3 переказала на рахунок НОМЕР_7 260 грн. 50 коп.; від 04 січня 2023 року ОСОБА_3 переказала на рахунок НОМЕР_8 000 грн. 00 коп.; від 16 січня 2023 року ОСОБА_3 переказала на рахунок НОМЕР_9 000 грн. 00 коп.; від 16 січня 2023 року ОСОБА_3 переказала ОСОБА_21 за надані послуги 660 грн. 00 коп.; від 25 січня 2023 року ОСОБА_3 поповнила мобільний телефон НОМЕР_10 на 300 грн. 00 коп.; від 01 лютого 2023 року ОСОБА_3 переказала ФОП ОСОБА_21 за надані послуги 880 грн. 00 коп.; від 12 лютого 2023 року ОСОБА_3 переказала на рахунок НОМЕР_11 особисті кошти в сумі 1 760 грн. 00 коп.; від 16 березня 2023 року ОСОБА_3 переказала на рахунок НОМЕР_12 1 000 грн. 00 коп.; від 10 липня 2023 року ОСОБА_3 переказала ОСОБА_25 за Нікіту особисті кошти в сумі 1 000 грн. 00 коп.; від 01 серпня 2023 року ОСОБА_3 переказала на рахунок НОМЕР_13 500 грн. 00 коп.; від 15 серпня 2023 року ОСОБА_3 переказала на рахунок НОМЕР_9 000 грн. 00 коп. Також надані скріншоти про переказ 21 березня 2023 року 1 037 грн. 35 коп., 22 березня 2023 року - 457 грн. 60 коп., 04 квітня 2023 року - 1 040 грн. 00 коп., 19 травня 2023 року - 1 560 грн. 00 коп.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка позивач показав, що з лютого 2023 року син ОСОБА_4 проживає разом з ним по АДРЕСА_4 . Відповідач з ними не проживає, однак він сплачує їй аліменти на утримання сина, в зв`язку з чим він і подав даний позов.

Допитаний в присутності психолога та представника органу опіки та піклування із видаленням під час його допиту із зали судового засідання позивача свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , показав, що з батьком він проводить більше часу, ніж з матір`ю, вони разом можуть сісти подивитися фільм, щось з`їсти, поїхати в кафе. Бажає проживати з батьком. Батько не примушував його давати такі показання.

Свідок ОСОБА_12 , який є сусідом сторін, в судовому засіданні показав, що останні роки ОСОБА_6 живе з батьком ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 . В нього син одного віку з ОСОБА_6 , вони ходять один до одного в гості. За півтора роки він лише двічі бачив машину ОСОБА_3 . З того, що він бачив, то дитина більше живе з батьком, ніж з матір`ю.

Свідок ОСОБА_13 , який є другом позивача, в судовому засіданні показав, що скільки він його знає ОСОБА_6 практично постійно живе по АДРЕСА_4 . В нього є домашнє господарство і ОСОБА_6 приходить до нього забирає продукти. ОСОБА_26 раніше теж тут жила, але більше одного року він її не бачив.

Також, представником позивача ОСОБА_2 надані відеозаписи, на яких зафіксовані конфлікти сторін в присутності дітей, а також аудіозапис розмови трьох осіб.

Згідно Висновку органу опіки та піклування Дядьковицької сільської ради щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, ОСОБА_1 , який затверджено рішенням виконавчого комітету Дядьковицької сільської ради від 28 вересня 2023 року №109, Орган опіки та піклування Дядьковицької сільської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього сина, ОСОБА_4 разом з батьком, ОСОБА_1 .

У висновку, зокрема вказано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_19 проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Малолітній ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 . Однак, з лютого 2023 року фактично проживає разом зі своїм батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Працівником служби у справах дітей Дядьковицької сільської ради з батьком та матір`ю дитини неодноразово проведені бесіди щодо вирішення конфліктного питання - проживання дитини та спілкування з обома батьками, надано консультації та роз`яснення щодо їх дій, відповідно до законодавства України, але згоди між батьками не було досягнуто.

На черговому засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Дядьковицької сільської ради розглядалося питання щодо доцільності значення місця проживання малолітнього сина з батьком відповідно до протоколу № 10 від 26 вересня 2023 року. На засідання були запрошені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 й малолітній ОСОБА_4 .

Відповідно до письмового пояснення ОСОБА_4 від 26 вересня 2023 року, малолітній висловлює свою думку щодо визначення свого місця проживання, а саме зазначив, що бажає проживати з батьком, бо він створив кращі умови проживання, ніж його мама. Хлопчик стверджує, що «...проживати з батьком мені комфортніше, бо мій тато більше піклується про мене і ставиться краще, ніж моя мама»; «...батько вчить мене гарним рисам, які знадобляться мені в майбутньому».

Службою у справах дітей та органом опіки та піклування Дядьковицької сільської ради, надано належну оцінку думки й бажання дитини з урахуванням її віку, рівня розвитку, обставин у справі та існування можливих факторів стороннього впливу на думку дитини, тому, орган опіки та піклування має діяти у відповідності з головною метою - якнайкращого забезпечення інтересів дитини. З огляду на це, врахувавши думку дитини, орган опіки та піклування вважає, що оцінка дитиною поведінки своїх батьків, життєвих обставин є об`єктивною та не зумовлена сторонніми важелями впливу.

ОСОБА_1 підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі щодо визначення місця проживання малолітнього сина разом із ним.

ОСОБА_3 відповіла, що приймає вибір сина і якщо він бажає проживати саме з батьком - вона, як матір, не заперечує проти цього. Однак, зазначила, що хоче, аби батько не налаштовував дитину проти неї та не перешкоджав спілкуватися з сином й приймати участь у житті, вихованні та навчанні дитини.

Члени комісії заслуховували присутніх, з`ясовували всі факти та обставини щодо наявного спору між батьками. Було вирішено: рекомендувати органу опіки та піклування Дядьковицької сільської ради визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 з батьком, ОСОБА_1 .

Службою у справах дітей Дядьковицької сільської ради було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 , про що було складено відповідний акт від 27 вересня 2023 року. При обстеженні умов проживання було враховано заяву від 22 вересня 2023 року ОСОБА_3 . В заяві матір малолітнього ОСОБА_6 просила взяти до уваги те, що умови, в яких проживає її син на даний момент, були створені й ОСОБА_3 , оскільки будинок в якому проживає ОСОБА_6 належить і їй на праві власності.

При обстеженні умов проживання малолітнього ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено, що дитина має власну кімнату, забезпечена всім необхідним для нормального життя, розвитку та виховання; санітарно-гігієнічні умови задовільні. Хлопчик має окрему умебльовану відповідно до потреб кімнату, в якій облаштоване місце для сну, занять та відпочинку; ОСОБА_6 забезпечений одягом, взуттям, іншими необхідними речами, в т.ч. іграми, книгами; помешкання та територія навколо нього безпечні для дитини; в наявності продукти харчування в достатній кількості. ОСОБА_6 демонструє емоційний контакт та довірливі стосунки з батьком, посміхається, відкрито говорить про свої бажання.

Відомо, що ОСОБА_1 має змогу забезпечувати та утримувати свого малолітнього сина, що підтверджується випискою банку АТ «ПРАВЕКС БАНК». За особовим рахунком ФОП ОСОБА_1 за період з 01 січня 2023 року по 19 вересня 2023 року сума надходжень становить 1 530 203 грн. 48 коп.

Відповідно до характеристики № 681/01-10/23 від 27 вересня 2023 року ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Зарекомендував себе з позитивної сторони. Скарг відносно поведінки гр. ОСОБА_17 не надходило.

Згідно із листом приватного підприємства «Медичний центр «СІМ`Я» №11/03-05/23 від 26 вересня 2023 року, дитина, ОСОБА_4 є декларантом лікаря ОСОБА_27 з 16 жовтня 2021 року. До того ж, повідомляється, що з моменту укладення декларації та впродовж 2023 року ОСОБА_6 приходив на прийом до лікаря зі своєю мамою, зокрема, на огляд лікаря для проведення щеплення згідно графіку, щорічний профогляд школярів у 2022-2023 рр., амбулаторний прийом лікаря-педіатра у 2022-2023 рр. тощо. Також, зазначено, що зв`язок з лікарем-педіатром здійснюється лише з мамою дитини. Чи цікавився батько станом здоров`я свого сина - не вказано нічого.

Згідно із довідкою вих. № 192 від 25 вересня 2023 року ОСОБА_4 навчається у 8-А класі Рівненського міського ліцею № 1 Рівненської міської ради.

У відповідь на запит служби у справах дітей Дядьковицької сільської ради, листом вих. № 135 від 25 вересня 2023 року директор Рівненського міського ліцею № 1 повідомляє, що матір та батько займаються та цікавляться навчанням й вихованням ОСОБА_6 ; дитина забезпечена необхідним навчальним приладдям. Також вказано, що класні батьківські збори постійно відвідує мама, ОСОБА_3 , яка є членом батьківського комітету 8-А класу й бере активну участь в організації шкільного життя. Батько, ОСОБА_1 , лише декілька разів відвідував ліцей, проте, на батьківських зборах не був присутнім жодного разу.

Тобто, з моменту розірвання шлюбу сім`ї ОСОБА_17 і до теперішнього часу, як батько, так і матір приймають участь у житті та розвитку дитини. Але з огляду на те, що малолітній ОСОБА_6 фактично проживає разом із батьком, - утриманням, духовним й фізичним розвитком та психологічним вихованням займається ОСОБА_1 . Натомість, матір займається та цікавиться станом здоров`я, навчальним процесом та шкільним життям ОСОБА_6 . Отож, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виконують свої батьківські обов`язки, однак, є до чого прагнути. Перевіривши місце проживання дитини, надавши належну оцінку усім обставинам ситуації, а саме, що батьком створено належні умови для виховання та розвитку дитини, виходячи із найкращих інтересів дітей, зокрема те, що дитина бажає проживати саме з батьком, і те, що за місцем проживання батька створено всі умови для життя та розвитку ОСОБА_6 , орган опіки та піклування дійшов висновку, що доцільно визначити місце проживання дитини саме разом з батьком. При цьому рекомендовано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за взаємною згодою самостійно вирішити між собою способи участі у вихованні дитини або, у разі відсутності взаєморозуміння з даного питання, звернутися до органу опіки та піклування за заявою матері, батька дитини щодо визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї або ж, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та вирішення питання по суті, а також рекомендовано батькам малолітнього ОСОБА_4 здійснювати свої дії, керуючись якнайкращими інтересами та потребами дитини враховуючи його вік та психологічний стан; налагодити стосунки між собою для вирішення питань, пов`язаних із спільною дитиною.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Статтею 160 СК України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені та враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору.

Міжнародні та національні норми права не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судами потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 проживає окремо разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання створені необхідні умови для проживання, виховання, розвитку та навчання.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , послідовно, зокрема при обстеженні умов проживання Службою у справах дітей 19 липня 2023 року, в письмовому поясненні від 26 вересня 2023 року, в судовому засіданні 09 листопада 2023 року, вказує, що не бажає проживати разом з матір`ю, а бажає проживати з батьком.

Суд враховує, що Службі у справах дітей Дядьковицької сільської ради ОСОБА_3 відповіла, що приймає вибір сина і якщо він бажає проживати саме з батьком - вона, як матір, не заперечує проти цього.

Крім того, суд враховує, що навчання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оплачують обоє батьків, які також займаються та цікавляться його навчанням і вихованням.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та отримує дохід.

Відносно обох сторін вирішувалося неодноразово питання про притягнення їх до адміністративної та кримінальної відповідальності, однак жоден з них до відповідальності притягнутий не був, проте Службою у справах дітей Дядьковицької сільської ради за участю поліцейського офіцера громади було проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_3 щодо виховання малолітніх дітей та виконання своїх батьківських обов`язків.

За таких обставин, враховуючи, що сторони проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, з огляду на встановлені обставини справи, з урахуванням думки дитини, суд погоджується з Висновком органу опіки та піклування Дядьковицької сільської ради щодо доцільності визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_1 , і доходить висновку, що місце проживання дитини слід визначити з позивачем, що в повній мірі відповідає інтересам малолітньої дитини, та спрямоване на забезпечення її належного догляду, розвитку і виховання.

Доводи представника відповідача ОСОБА_7 про те, що позивач звернувся з відповідною позовною заявою до відповідача зловживаючи своїми цивільними правами, позов має очевидно штучний характер і, подаючи цей позов, позивач має на меті не піклування про найкращі інтереси сина ОСОБА_4 , а інші корисливі цілі, зокрема: отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації; ухилення від сплати аліментів; отримання переваг при поділі майна подружжя, суд до уваги не приймає, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем та її представником подано не було.

Щодо звільнення від сплати аліментів суд зазначає наступне.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

За змістом ст. 181 СК України аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За таких обставин, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, враховуючи, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком ОСОБА_1 та перебуває на його утриманні, місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і надалі визначено з ОСОБА_1 , що свідчить про суттєву зміну обставин, які були підставою стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2023 року в справі №569/8197/22 з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір слід покласти на відповідача, відтак з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 147 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дядьковицької сільської ради, про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2023 року в справі №569/8197/22 з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_14 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_15 .

Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 12А, м. Рівне, .

Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дядьковицької сільської ради, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 5А, с. М. Шпаків, Рівненський район, Рівненська область, .

Повне судове рішення складено 20 листопада 2023 року.

Суддя О.О. Першко