Справа № 953/391/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Демченко С.В.,

за участю:

представник позивача адвоката Кутового Г.І.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Новакова А.І.,

секретар судового засідання Кошова О.В.,

перевіривши у підготовчому судовому засіданні зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності, подану у рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,

установив:

У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

18 квітня 2023 року на адресу суду від відповідачки по справі ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_2 , в якій просить визнати за нею право особистої приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :14:013:0121 та на житловий будинок літ. «Д-2», загальною площею 149, 7 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м з надвірними будівлями та спорудами (літ. «а», «д» - тераси; літ. «а1», «д1» - ганок; літ. «А» -літня кухня; літ. «Б», «Е» - навіс; літ. «В» - баня; № 1, 3 -:-7, 11 огорожа; № 8 колонка; № 9, 10 вигрібна яма; № 12, 13 басейн), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Разом із зустрічною позовною заявою відповідачка подала клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання зустрічного позову, в якому просить відстрочити сплату судового збору в порядку ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» до ухвалення рішення суду по справі.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вона не визнає заявлені позивачем ОСОБА_2 позовні вимоги у частині поділу майна подружжя, у зв`язку з чим у порядку захисту своїх законних прав та інтересів вимушена звертатися із зустрічним позов, задоволення якого в свою чергу виключає задоволення первісного позову у частині вимог про поділ спільного майна подружжя. З огляду на те, що необхідність подання зустрічного позову зумовлена виключно визначеною законом формою захисту своїх прав і інтересів, та як вимушена процесуальна реакція на подання позову ОСОБА_2 з обмеженим строком на її вчинення, а тому подання цього зустрічного позову не є запланованим та прогнозованим. Вказала, що відповідно до положень ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» за подання зустрічної позовної заяви повинна сплатити судовий збір у розмірі 10320, 37 грн, однак через відсутність доходів та несподіваністю звернення із зустрічним позовом, вона не має можливості сплатити судовий збір за подання зустрічної позовної заяви, у строки визначені ЦПК України. Зауважила на тому, що положеннями п.п.1, 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони, враховуючи її майновий стан, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік або у разі, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Так, у 2022 році дохід відповідачки склав 16 000 грн, отже з урахуванням того, що вона вимушена звертатися до суду із зустрічним позовом саме для захисту своїх сімейних та житлових прав, оскільки позивач за первісним позовом намагається позбавити її половини належного їй житла, на переконання відповідачки, наявні підстави для надання їй відстрочки зі сплати судового збору.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник позивача - адвокат Кутовий Г. І. у підготовчому судовому засіданні заперечував щодо прийняття зустрічної позовної заяви, посилаючись на те, що відповідачка звернулась до суду із зустрічною позовною заявою поза визначеними ЦПК України строків, тобто строк на подання зустрічної позовної заяви пропущений, при цьому клопотання про поновлення пропущеного строку на подання зустрічної позовної заяви, відповідачкою не заявлено. Окрім того, акцентував увагу на тому, що оскільки відповідачкою не сплачений судовий збір за подання зустрічної позовної заяви, тому зустрічна позовна заява повинна бути залишене без руху.

Відповідача та її представник у підготовчому судовому засіданні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання зустрічного позову підтримали та просили прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду. Окрім того, погодилися із визначеною стороною позивача дійсною вартістю спірного майна та ціною позову, з урахуванням якої необхідно сплати судовий збір.

Суд, вислухавши думку сторін по справі, дослідивши клопотання та матеріали справи, дійшов такого висновку.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Також відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тлумачення ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року справа № 697/2951/19 (провадження № 61-16827св21) зазначено, що: «з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичною особою є врахування судом її майнового стану.

Так, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Разом з тим визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану, при цьому вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

З налізу викладеного слідує, що скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору».

Суд у кожному конкретному випадку повинен встановлювати можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану або статусу за своїм внутрішнім переконанням.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору в зв`язку з тим, що особа має незадовільний майновий стан повинно бути належним чином оформлене, містити доводи та підтверджуватися доказами того, що майновий стан особи перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звертаючись із заявою про відстрочку або звільнення від сплати судового збору, відповідачка надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 17 квітня 2023 року за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2022 року, в яких містяться відомості про нарахування соціальних виплат у період з квітня 2022 року по жовтень 2022 року.

Однак, зазначена довідка не є безумовною підставою для звільнення відповідача від сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви, оскільки нею не надано суду доказів на підтвердження свого реального майнового стану, зокрема: довідки про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів, документи про відсутність придбання рухомого чи нерухомого майна тощо, що перешкоджає їй виконати вимоги законодавства щодо оплати судового збору.

Відповідно до положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про відстрочення сплати судового збору, а тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.

Вирішуючи питання про прийняття зустрічної позовної заяви, суд дійшов висновку, що зазначена заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір».

Як вбачається зі змісту зустрічної позовної заяви, відповідачка заявляє вимогу майнового характеру визнання права особистої приватної власності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні суд встановив, що відповідачка погодилася із визначеною стороною позивача дійсною вартістю спірного майна та ціною позову з урахуванням якої необхідно сплати судовий збір.

Як вбачається зі змісту позовної заяви про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, позивачем зазначена ціна позову 2064075, 40 грн, з огляду на те, що 1 відсоток від ціни позову становить 20640,75 грн, що значно перевищує 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі, 13420 грн.

З урахування викладеного, вважаю, що зустрічна позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При таких обставинах, відповідно до ст. 185 ЦПК України зустрічна позовна заява підлягає залишенню без руху з зазначенням недоліків заяви та наданням строку для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 177, 185 ЦПК України, суддя

ухвалив :

У задоволенні клопотання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання зустрічного позову відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності - залишити без руху.

Встановити позивачу за зустрічним позовом строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, у встановлений судом строк, позов буде залишений без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 16 травня 2023 року.

Суддя С.В. Демченко