УХВАЛА

16 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 206/1713/22

провадження № 61-10065св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О., Зайцева А. Ю., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник (стягувач) - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - виконуючий обов`язки директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Вишневський Юрій Анатолійович,

заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка підписана Вірченком Юрієм Миколайовичем, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2023 року у складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М., Пищиди М. М.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність виконуючого обов`язки директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Вишневського Ю. А. (далі - в. о. директора Департаменту ДВС Мін`юсту Вишневський Ю. А.), заінтересована особа -

ОСОБА_2 .

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 07 липня

2022 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 07 липня

2022 року скасовано, а скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність в. о. директора Департаменту ДВС Мін`юсту Вишневського Ю. А. у зведеному виконавчому провадженні № 44649678 щодо неприйняття процесуального рішення в формі постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 02 травня 2022 року на бездіяльність начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Дніпро) (далі - УЗПВР у Дніпропетровській області) Більчука О. А. та не направлення вказаної постанови ОСОБА_1 .

Зобов`язано в. о. директора Департаменту ДВС Мін`юсту Вишневського Ю. А.

або іншу посадову особу, яка буде виконувати обов`язки директора Департаменту ДВС Мін`юсту, повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 02 травня 2022 року, подану у зведеному виконавчому провадженні № 44649678 на бездіяльність начальника УЗПВР у Дніпропетровській області Більчука О. А., за результатами повторного розгляду скарги від 02 травня 2022 року прийняти відповідну постанову, копію якої направити ОСОБА_1 .

Повернено ОСОБА_1 сплачений згідно з квитанцією від 08 серпня

2022 року № 1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України

у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 сплачений нею згідно

з квитанцією від 08 серпня 2022 року № 1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

У липні 2023 року Департамент ДВС Мін`юсту звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2023 року касаційну скаргу Департаменту ДВС Мін`юсту залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2023 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.

У жовтні 2023 року від ОСОБА_1 надійшов відзив, в якому вона просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 10 листопада 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Касаційна скарга Департаменту ДВС Мін`юсту підписана представником

Вірченком Ю. М.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення (частина третя статті 131-2 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У частині четвертій статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Разом з тим до скарги не додано та немає у матеріалах справи жодного документа, який би підтверджував повноваження Вірченка Ю. М. як представника Департаменту ДВС Мін`юсту.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частини перша, третя, четверта статті 58 ЦПК України).

У пунктах 18, 20, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Інакше кажучи, процесуальні закони визначили, що представники сторін, третіх осіб, а також осіб, які за законом мають право звертатися до суду в інтересах інших, можуть діяти у судовому процесі або за правилами самопредставництва, або як власне представники. Останніми можуть бути: адвокати, законні представники, а у випадках, визначених у процесуальних законах, зокрема у малозначних справах, справах незначної складності, - інші особи (стаття 60 ЦПК України, стаття 58 ГПК України, стаття 57 КАС України). Повноваження саме цих представників підтверджують документи, визначені у частинах першій і четвертій статті 62 ЦПК України, частинах першій і четвертій статті 60 ГПК України, частинах першій і четвертій статті 59 КАС України. Тому неприйнятним є аргумент підписанта про те, що для самопредставництва юридичної особи достатньо виданої нею на ім`я одного з працівників довіреності.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

У касаційній скарзі Департаменту ДВС Мін`юсту вказано, що особа, яка підписала касаційну скаргу, діє відповідно до повноважень, викладених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про юридичну особу - Мін`юст, ідентифікаційний код юридичної особи 00015622. Тому Вірченко Ю . М. уповноважений на вчинення від імені Мін`юсту,

у тому числі підписувати договори тощо (діяти виключно у судах України без окремого доручення керівника з правом посвідчення копій документів щодо повноважень; без права: відмови, зміни, відкликання, визнання позову, відмови від апеляційних, касаційних скарг, укладання мирової угоди).

До касаційної скарги додано виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про юридичну особу - Мін`юст.

Проте до касаційної скарги не додано та в матеріалах справи відсутні документи, які б засвідчували можливість Вірченка Ю . М. діяти у суді від імені Департаменту ДВС Мін`юстуза правилами його самопредставництва за законом, або за статутом чи положенням, або за трудовим договором (контрактом).

Посилання у касаційній скарзі на те, що повноваження Вірченка Ю. М. діяти від імені Мін`юсту були підтвердженні постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року у справі

№ 200/11717/20-а не скасовує обов`язку підтвердити повноваження представника під час розгляду цієї справи.

У пункті 2 частини першої статті 396 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Оскільки касаційну скаргу Департаменту ДВС Мін`юсту підписано особою, яка не має права їх підписувати, касаційне провадження за такою скаргою належить закрити.

Керуючись статтями 260, 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження у справі № 206/1713/22 за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка підписана Вірченком Юрієм Миколайовичем, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 червня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат

Судді:І. О. Дундар
А. Ю. Зайцев
Є. В. Краснощоков М. М. Русинчук