Справа № 129/3644/23
Провадження по справі № 2/129/1149/2023
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

20.11.2023 року місто Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Дєдов С.М., вивчивши матеріали позовної заяви позовом ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

Встановив:

До Гайсинського районного суду позивач ОСОБА_1 подав свій цивільний позов до Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, у якому заявлено дві позовні вимоги, - визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельні ділянки кадастровий номер :03:002:0082 розміром 0,2500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та кадстровий номер :03:002:0085 розміром 0.4030 га. для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по АДРЕСА_1 , порядку спадкування за законом, після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки:

1. всупереч вимогам п.2) ч.3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) відповідача органу місцевого самоврядування з врахуванням змін, які відбулися у назві вказаного органу місцевого самоврядування у зв`язку із зміною адміністративного устрою районів Вінницької області;

2. всупереч вимогам п.5) ч.3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, які підлягають встановленню в даній категорії справ, а саме обставини того на підставі яких офіційних документів та у який час спадкодавець ОСОБА_2 набув право власності на спадкові земельні ділянки кадастровий номер :03:002:0082 розміром 0,2500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та кадстровий номер :03:002:0085 розміром 0.4030 га. для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по АДРЕСА_1 ;

3. всупереч вимогам п.5) ч.3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, які підлягають встановленню в даній категорії справ, а саме обставини того чи органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцю ОСОБА_1 у завершенні процедури приватизації вказаних спадкових земельних ділянок та чи виготовлялась на ці земельні ділянки технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

4. всупереч вимогам п.5) ч.3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено і не додано доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме тих обставин, що нотаріусом відмовлено у державній реєстрації права власності на вказані спадкові земельні ділянки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При цьому, додана до позову постанова про відмову у вчиненні нотаріусом нотарільних дій засвідчує відмову у видачі свідоцтва на спадщину за законом, що не є тотожним із державною реєстрацією права власності на майно.

5. всупереч вимогам п.4) ч.3 ст. 175 ЦПК України у прохальній частині позовної заяви не зазначено повного змісту позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні у даній категорії справ.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

З урахуванням ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, роз`яснює положеня наступних норм права та практики Верховного Суду у справах щодо спадкування земельних ділянок.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Частиною другою статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З огляду на наведені норми закону, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17 від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки.

Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.

За таких обставин та враховуючи приписи ч.4 ст.12 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху для виправлення недоліків.

Керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України,

Постановив:

Залишити без руху для виправлення недоліків позовну заяву ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно.

Роз`яснити позивачу та його представнику, що невиконання чи неналежне виконання вимог цієї ухвали протягом десяти днів з дня отримання її копії спричинить повернення позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: