Справа №201/8444/23
Провадження № 2/201/2813/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

21.07.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. № 4-6). Позовна заява підписана адвокатом Єлісєєвим Д.О. (діє на підставі ордеру від 11.07.2023р. а.с. № 18).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.07.2023р. було відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№21).

Представник позивача в позовній заяві в обґрунтування позову посилався на те, що сторони зареєстрували шлюб 14.02.2019р. у Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області під актовим записом № 60. У сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Представник позивача по тексту позову зазначав, що шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, шлюбні відносини припинено через різні характери та відсутність взаєморозуміння і довіри, конфлікти та недомовленості.

Сторони (їх представники) в судові засідання по справі, які були призначені на 28.09.2023р., 12.10.2023р., 30.10.2023р., 06.11.2023р. та 15.11.2023р. не з`явилися, про дату розгляду справи повідомлялися у відповідності до норм ЦПК України та можливостей суду станом на 2023р. по інформуванню сторін, які зареєстровані на тимчасово окупованих територіях (а.с. № 20, 23).

Разом з позовною заявою, а також в заяві, яка надійшла на е/пошту суду 13.10.2023р., представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, а також додатково повідомив, що сторони остаточно припинили шлюбні відносини з квітня 2022р., проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. №7, 49-50).

Суд відкладав розгляд справи декілька разів, в тому числі для належного повідомлення відповідачки за актуальними засобами зв`язку, оскільки позовна заява таких не мала (а.с. № 4-6).

13.10.2023р. представник позивача суду повідомив актуальну інформацію щодо номеру мобільного телефона та адреси е/пошти відповідачки (а.с. № 49-50), за якими і були здійснені відклики ОСОБА_2 в судові засідання на 06.11.2023р. та 15.11.2023р.

Sms-повідомлення та повідомлення на е/пошту ОСОБА_2 отримала, також судом були розміщенні оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 58-60, 64-66).

Раніше, а саме 10.10.2023р., від відповідачки засобами поштового зв`язку з м. Винниці надійшла заява, з якої вбачається, що вона згодна з позовними вимогами, строк для примирення їм з чоловіком не потрібен (а.с. № 36-37)

Таким чином, на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України суд ухвалив рішення в судовому засіданні 15.11.2023р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Підстав для ухвалення по справі заочного рішення у цій справі немає, оскільки відсутня сукупності умов для ухвалення заочного рішення, яка передбачена ст. 280 ЦПК України (відповідачка надіслала суду заяву про згоду з позовними вимогами).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.02.2019р. у Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області під актовим записом № 60 (а.с.№ 8).

До реєстрації шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 9).

Судом встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбні відносини, зі слів представника позивача, з квітня 2022р., вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Шлюбні відносини сторони припинили, зі слів представника позивача, через різні характери та відсутність взаєморозуміння і довіри, конфлікти та недомовленості.

Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені, зі слів представника позивача, з квітня 2022р. (півтора роки назад), з того часу не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідачка визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При ухваленні рішення суд зазначає період та причину остаточного припинення шлюбних стосунків між сторонами з квітня 2022р. - відповідно до даних, які містить заява представника позивача від 13.10.2023р. (а.с. № 49-50), оскільки відповідачка своїх заперечень проти позову (чи іншого періоду припинення шлюбних стосунків, інших причин припинення) суду не направила.

При ухваленні рішення суд також приймає до уваги положення ч.1 ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідачка визнала позовні вимоги та погодилася на розірвання шлюбу.

Питання щодо зміни прізвища відповідачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання по тексту заяви до суду, яка надійшла поштою 10.10.2023р., не висловила своєї думки щодо цього питання (а.с. №36-37).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп. (а.с.№3).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14.02.2019р. у Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області під актовим записом № 60 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які не мають неповнолітніх дітей - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі по оплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.