Ухвала

16 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 298/1682/17

провадження № 61-15552ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану законним представником ОСОБА_2 , на ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором, штрафу та пені за порушення договірного зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором, штрафу та пені за порушення договірного зобов`язання, в якому просив стягнути з них у солідарному порядку на його користь 78 000,00 грн боргу в рахунок оплати передбачених договором платежів, 28 080,00 грн штрафу, 182 208,00 грн пені.

Заочним рішенням від 15 липня 2020 року Перечинський районний суд Закарпатської області частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 та стягнув солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором найму-продажу від 23 грудня 2010 року у розмірі 156 080 грн, з яких 78 000 грн - плата за найм транспортного засобу за період з 16 червня 2011 року по 15 грудня 2013 року; 28 080 грн - штраф за період з 16 червня 2011 року по 15 грудня 2013 року та 50 000 грн - пеня. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Ухвалою від 01 червня 2021 року Перечинський районний суд Закарпатської області залишив без задоволення заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення.

ОСОБА_5 оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, однак апеляційна скарга ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 30 червня 2021 року була повернута особі, яка її подала.

Ухвалою від 29 липня 2021 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 30 червня 2021 року.

Постановою від 25 квітня 2023 року Закарпатський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_5 та залишив без змін заочне рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 15 липня 2020 року.

31 жовтня 2023 року ОСОБА_2 , який є законним представником ОСОБА_1 , за допомогою системи «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року.

Відповідно до вимог частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Щодо ухвали Перечинського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року суд зазначає таке.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала суду першої інстанції, якою залишено заяву про перегляд заочного рішення без задоволення, не входить до вичерпного списку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року слід відмовити.

Щодо постанови Закарпатського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлений у розмірі 2 684,00 грн.

Ціна позову у даній справі становить 288 288,00 грн, що станом на 01 січня 2023 року не перевищує суму двісті п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 250 = 671 000 грн).

Аналіз предмету спірних правовідносин, їх нормативно-правового регулювання дає підстави для висновку, що спір належить до справ незначної складності, а отже вказана справа може бути визнана малозначною.

Касаційна скарга не містить посилань на підстави касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у малозначній справі, а колегія суддів таких підстав не встановила.

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року.

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 , законний представник ОСОБА_1 , подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 , подану законним представником ОСОБА_2 , на ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором, штрафу та пені за порушення договірного зобов`язання.

Копії ухвал та додані до скарг матеріали направити заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко