ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-876/10 Номер провадження 22-ц/814/3433/23Головуючий у 1-й інстанції Черняєва Т.М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.

секретар: Андрейко Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства "Універсал Банк" адвоката Скоробогатого Олександра Васильовича

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 16 лютого 2023 року, ухвалену суддею Черняєвою Т.М.

по справі за заявою Акціонерного товариства Універсал Банк про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред?явлення виконавчого листа до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року АТ "Універсал Банк" звернулося до суду з вказаною заявою та просило видати дублікат виконавчого листа № 2-876/10 від 03.02.2011 року про стягнення зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 386168,59 грн., судові витрати в розмірі 1730 грн. та поновити строк пред`явлення даного виконавчого листа до виконання.

В обґрунтування заявлених вимог вказувало, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.02.2021 року задоволено заяву АТ «Універсал Банк» та замінено сторону у виконавчому провадженні по справі № 2-876/10 із АТ «ВТБ Банк» на правонаступника АТ «Універсал Банк».

Вказало, що виконавчі листи у банка відсутні, що унеможливлює виконання рішення суду, у зв`язку з чим прохає видати його дублікат та поновити строк для його пред`явлення на примусове виконання.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16 лютого 2023 року у задоволенні заяви Акціонерного товариства Універсал Банк про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не наведено поважної причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, тому відсутні підстави для його поновлення та задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив представник Акціонерного товариства "Універсал Банк" адвокат Скоробогатий Олександр Васильович, просив скасувати її та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву АТ "Універсал Банк", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги, зокрема зазначено, що ухвала суду першої інстанції є такою, що порушує права стягувача у виконавчому провадженні. Так, при зверненні до суду з заявою, АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що виконавчий лист щодо боржника втрачений, оскільки він не був повернутий стягувачу виконавчою службою після винесення постанови про повернення виконавчого документа. Вважають, що факт того, що стягувач звертається до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа вже свідчить про те, що він зацікавлений в тому, щоб рішення було виконано. Вважають, що суд першої інстанції допустив надмірний формалізм у питанні оцінки доведеності заявником факту видачі та втрати виконавчого листа, що є неспівмірним із метою звернення стягувача до суду, яке спрямоване на виконання судового рішення, що набрало законної сили та на сьогоднішній день є невиконаним.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.02.2010 року позовні вимоги ВАТ «ВТБ Банк» задоволено, та з урахуванням ухвали Московського районного суду м. Харкова від 16.07.2010 про виправлення описки, вирішено стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у сумі 386168,59 грн. та понесені судові витрати у сумі 1950,00 грн. (а.с. 30-33).

Ухвалами Московського районного суду м. Харкова від 23.10.2014 року та від 21.01.2015 року задоволено подання головного державного виконавця Московського відділу ДВС Харківського МУЮ Баранової В.В. та видано дублікати виконавчих листів № 2-876/10 (а.с. 38-41).

Згідно ухвали Московського районного суду м.Харкова від 15.02.2021 року задоволено заяву АТ Універсал Банк та замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні по справі № 2-876/2010 з АТ «ВТБ Банк» на правонаступника АТ «Універсал Банк» за правом грошової вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за кредитним договором 085Ф-ІК-4 (а.с. 42).

Як вбачається з витягу про результати пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 19.01.2022 року щодо боржника ОСОБА_1 записів щодо наявності виконавчих проваджень не знайдено (а.с. 7).

За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 19.01.2022 року щодо боржника ОСОБА_2 відкриті виконавчі провадження відсутні, виконавче провадження № 51804871, де стягувачем є ПАТ «ВТБ Банк» завершено (а.с. 8).

З огляду на те, що заявником не надано до суду інформації щодо причин завершення вказаного виконавчого провадження та наявності підстав для видачі дубліката виконавчого листа (у разі невиконання рішення суду у повному обсязі чи частково) та відносно поважності причин пропуску строку для його пред`явлення на примусове виконання, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який був чинний на момент ухвалення рішення та видачі виконавчих листів, строк пред`явлення виконавчих документів до виконання було встановлено один рік.

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» свідчить, що положення цього Закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим Законом. Цим пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 640/4782/15-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника (постанова Верховного Суду від 03 червня 2020 року в справі № 2-461/09).

Метою застосування ст. 433 ЦПК України є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, так і від чинників, що не пов`язаних з людським фактором.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Згідно ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак матеріали справи не містять обгрунтованих доказів на підтвердження того, що оригінал виконавчого листа є втраченим.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.02.2021 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні по справі № 2-876/2010 з АТ «ВТБ Банк» на правонаступника АТ «Універсал Банк» за правом грошової вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за кредитним договором 085Ф-ІК-4.

Проте, заявником не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту заміни стягувача у виконавчому провадженні ним вживалися заходи до встановлення місцезнаходження виконавчого документу, що останній цікавився ходом виконання виконавчого листа та мав об`єктивні перешкоди у отриманні відповідної інформації.

АТ «Універсал Банк», як учасник виконавчого провадження, згідно ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» наділений правами ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з нього виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Суду не надано жодних доказів того, що Акціонерне товариство "Універсал Банк" з об`єктивних причин був позбавлений можливості достовірно встановити місцезнаходження виконавчого листа та стан його виконання.

Окрім того, АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення майже через рік після винесення ухвали про заміну сторони виконавчого провадження.

З наведеного вбачається, що стягувач фактично не цікавився станом виконання судового рішення, не виконував добросовісно свої права та обов`язки як учасник виконавчого провадження, що виключає правові підстави для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви АТ «Універсал Банк» ґрунтується на положеннях закону та відповідає зібраним по справі доказам.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять посилань на обставини, які б свідчили про їх помилковість.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, вірно встановивши обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні заяви стягувача, а тому підстав для скасування ухвали місцевого суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Універсал Банк" адвоката Скоробогатого Олександра Васильовича залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 16 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: С. А. Гальонкін

Г. Л. Карпушин