Справа № 352/2596/23
Провадження № 2/352/800/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Радишевська З.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.

30.10.2023 року ОСОБА_2 звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є племінником покійної ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме : земельну частку (пай) площею 44,979 в умовних кадастрових гектарах. Спадкоємцями після смерті тітки є позивач та його мати ОСОБА_3 . ОСОБА_2 на час смерті покійної був зареєстрований і постійно проживав із нею, здійснив її поховання. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу, однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на ім`я спадкодавця. Тому ОСОБА_2 для вирішення даного питання змушений звернутися до суду .

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що позивач проживав із тіткою ОСОБА_4 до її смерті, здійснив її поховання, інших родичів у спадкодавця не має, однак нотаріус відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину так як відсутній правовстановлюючий документ на майно.

Відповідач в судове засідання не з`явилась. 02.11.2023 року від неї до суду надійшла заява, в якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову та ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні та просила розгляд справи проводити без її участі.

ІІІ.Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30.10.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть, виданого 19.02.2014 року серія НОМЕР_1 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 26.10.2023 року №29/130-14/13в ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею проживали племінник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11).

Згідно з копією сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) СП «Драгомирчанська» на підставі рішення Тисменицької районної державної адміністрації, ОСОБА_4 належить право на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Драгомирчанська», розміром 44,979 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Даний сертифікат зареєстровано 23.02.2000 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №114 (а.с. 13).

Відповідно до постанови приватного нотаріуса від 26.10.2023 за №54/02-14 позивачу неможливо видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 оскільки відсутній правовстановлюючий документ на визначену земельну ділянку (а.с.14).

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України в редакції, чинній на момент прийняття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до вимог ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом шести місяців, який починається з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Положеннями ч. 1 ст.1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Відповідно до ч.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно з ст. ст. 1,2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Також, відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Так як, спадкодавцеві ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) розміром 44,979 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Драгомирчанська» та знаходиться у с. Драгомирчани, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, відповідно до сертифіката серії ІФ № 0080220 на право на земельну частку (пай) від 23.02.2000 за №114, то за спадкоємцем ОСОБА_2 слід визнати право на земельну частку (пай), а не право власності як про це зазначено у позовній заяві.

Таким чином, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

VІІ. Судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи при поданні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у в сумі 1 073 грн 60 коп.

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, враховуючи положення ст. 142 ЦПК України, приходить до переконання, що позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 536,80 грн. та стягнути іншу частину сплаченого позивачем судового збору з відповідача в сумі 536,80 грн на користь позивача.

Керуючись ст. Ст. 81, 152 ЗК України, ст. ст.12, 13, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1258, 1259, 1264, 1297 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), розміром 44,979 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться у с. Драгомирчани, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область та належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0080220 виданого Тисменицькою районною державною адміністрацією 18.02.2000 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №114.

Повернути на користь ОСОБА_2 з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого ним судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. згідно квитанції "Таскомбанк" № 0983-6061-4117-3579 від 27.10.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення складене в повному обсязі 20.11.2023 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Дзвенислава ГРИНЬКІВ