КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи: 369/7945/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Шебуєва В.А., Слюсар Т.А.

секретаря Рагушіна І.В.

за участю: представника позивача - адвоката Левчишиної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Левчишиної Олени Валентинівни на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2023 року, постановлену під головуванням судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я.,

у цивільній справі №369/7945/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

У грудні 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Кривошей О.Ю. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 22 000 грн. Вказуючи, що інтереси відповідача у суді першої інстанції представляв адвокат Кривошей О.Ю. на підставі договору про надання правничої допомоги від 02 квітня 2021 року укладеного між Кривошей О.Ю. та АО «Кривошей і партнери». На виконання умов договору, адвокатським бюро виконано роботи, що підтверджується звітом та актами виконаних робіт, а відповідачем сплачено кошти. У зв`язку із тим, що позовну заяву позивача було залишено без розгляду, просив стягнути з неї витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кривошей О.Ю. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу у сумі 12 000 грн. В решті вимог заяви - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу за результатами розгляду якої, просила ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви щодо стягнення витрат на правничу допомогу, відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що відповідачем не наведено обґрунтувань, які саме неправомірні її дії позивача були нею здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Відповідач до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки-повідомлення рекомендованим листом на його поштову адресу, зазначену в заяві про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат, однак, лист повернувся до суду із відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Також, відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті Судової влади.

Представник відповідача до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується звітом про доставку судової повістки-повідомлення на його електронну адресу.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб в силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом при розгляді справи встановлено, що інтереси ОСОБА_2 в суді першої інстанції представляв адвокат Кривошей О.Ю. (АБ «Кривошей і партнери») на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1126604 від 23 червня 2021 року та адвокат Роздайбіда М.В. (АБ «Кривошей і партнери») на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1152988 від 17 вересня 2021 року, на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 02 квітня 2021 року.

Згідно договору про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 02 квітня 2021 року, укладеного між ОСОБА_2 та АБ «Кривошей і партнери», клієнт доручає, а адвокатське бюро за винагороду (гонорар) бере на себе зобов`язання надавати клієнту правничу (правову) допомогу з питання захисту інтересів клієнта, в порядку та на умовах визначених договором. Оплата проводиться авансово або по факту надання послуг, шляхом готівкового або безготівкового розрахунку згідно з цим договором або протоколом погодження договірної ціни. За результатами надання юридичної допомоги складається акт приймання-передачі наданих послуг, що підписується сторонами.

08 липня 2021 року ОСОБА_2 та АБ «Кривошей і партнери» складено акт приймання-передачі наданих послуг згідно якого, адвокатське бюро надало наступні послуги: юридична консультація та підготовка проекту відзиву на позовну заяву, загальна вартість яких становить 10 000 грн.

Згідно звіту про надані послуги від 08 липня 2021 року, підписаного між ОСОБА_2 та АБ «Кривошей і партнери», адвокатським об`єднанням були надані послуги: юридична консультація та підготовка проекту відзиву на позовну заяву, загальна вартість яких становить 10 000 грн.

08 липня 2021 року ОСОБА_2 сплатив на рахунок АБ «Кривошей і партнери» кошти у сумі 10 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 07/08 від 08 липня 2021 року.

16 грудня 2022 року ОСОБА_2 та АБ «Кривошей і партнери» складено акт приймання-передачі наданих послуг згідно якого, адвокатське бюро надало наступні послуги: представництво інтересів ОСОБА_2 у Києво-Святошинському районному суді Київської області по справі № 369/7945/21 - 7 000 грн.; досягнуто мету представництва - позивачу відмовлено у задоволені позову у справі № 369/7945/21 - 5 000 грн.

Згідно звіту про надані послуги від 16 грудня 2022 року підписаного ОСОБА_2 та АБ «Кривошей і партнери», загальна вартість наданих послуг становить 12 000 грн.

16 грудня 2022 року ОСОБА_2 сплатив на рахунок АБ «Кривошей і партнери» кошти у сумі 12 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 12/16 від 16 грудня 2022 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Частково задовольняючи вимоги заяви щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із наявних у матеріалах справи доказів, з врахуванням принципу співмірності та розумності.

Однак, погодитися з вищевказаними висновками суду першої інстанції не можливо, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої ст.141 цього Кодексу.

Отже, відповідно до положень ч.ч.5,6 ст.142, ч.9 ст. 141 ЦПК України необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч. 5 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Саме по собі звернення з позовом до суду чи неявка сторони у судове засідання не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі 741/1681/17, від 02 грудня 2020 року у справі № 202/2600/15-ц, від 21 грудня 2020 року у справі № 484/146/16-ц та у справі № 644/7976/18, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18, від 26 травня 2021 року у справі №761/20963/17.

Однак, звертаючись до суду із заявою щодо стягнення витрат на правничу допомогу, відповідачем не наведено обставин та не надано на їх підтвердження доказів на підтвердження необґрунтованості дій позивача у справі, що зумовили понесення ним заявлену до стягнення суму витрат на правничу допомогу.

Сама по собі повторна неявка позивача у судове засідання, що стало підставою для залишення позову без розгляду, не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є її диспозитивним правом.

З огляду на наведене, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу, є помилковими.

Пунктом 2 ч.1 ст.374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Частиною 1 ст. 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а відтак, підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення, про відмову у задоволенні заяви відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 368, 372, 374, 376, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Левчишиної Олени Валентинівни задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2023 року скасувати та постановити нову, якою;

представнику відповідача ОСОБА_2 - адвокату Кривошей Олександру Юрійовичу відмовити у задоволенні заяви щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: