Справа № 302/721/23
Провадження № 2-о/302/385/23
Номер рядка звіту 17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 12.05.2023 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді: Сидоренко Ю.В.,

за участю секретаря Царь О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Міжгірського районного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме в якій просить встановити факт, що він здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. за відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказує про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Висновку лікарської комісії медичного закладу КНП «Міжгірський ЦПМСД» № 470/39 від 31.03.2023 року потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку з нездатністю до самообслуговування.

Заявник ОСОБА_1 зазначає, що він є єдиною особою, який на даний час здійснює догляд та піклується про хворого ОСОБА_2 , а саме надає йому допомогу у веденні підсобного господарства, купує необхідні медикаменти, прибирає житло, готує їжу, забезпечує всім необхідним. Догляд здійснює він добровільно, на безоплатній основі. Проти здійснення ним постійного догляду, ОСОБА_2 не заперечує.

Як вказує у заяві ОСОБА_1 , інші родичі, будучі зайняті на роботі, не мають можливості на даний час здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 .

У поданій заяві ОСОБА_1 наголошує на тому, що від встановлення факту здійснення ним постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року № 966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХП «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших.

Вимоги поданої заяви ОСОБА_1 просить задовольнити, посилаючись на те, що факт здійснення ним догляду за ОСОБА_2 , який потребує постійного догляду, має для нього юридичне значення, породжує виникнення прав та обов`язків щодо отримання соціальних пільг і виплат, а також виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" та у зв`язку з наведеним, у нього виникла необхідність для звернення до суду із заявою про встановлення факту здійснення ним постійного догляду за ОСОБА_2 ..

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.04.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 повторно не з`явився, проте до суду подано письмову заяву заявника ОСОБА_1 , датовану 05.04.2023 року, про розгляд справи без його участі. Подану заяву та заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити вимоги з підстав, викладених у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с.18).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі, підтримує у повному обсязі заявлені ОСОБА_1 вимоги та підтверджує дійсність викладених ним у заяві обставин (а.с.19).

Заінтересована особа: Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області в судове засідання в особі уповноваженого представника не з`явився, проте до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі матеріалами (а.с.25-26).

Враховуючи, що учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідно до Висновку ЛКК КНП «Міжгірський ЦПМСД» за № 470/39 від 31.03.2023 року та Виписки із протоколу № 471/39 від 31.03.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом свого здоров`я та наявних у нього захворювань потребує постійного стороннього догляду. Даний Висновок дійсний до 31.03.2024 року (а.с.9,13).

Як вбачається з Виписки із протоколу ЛКК № 472/39 від 31.03.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - практично здоровий та може вести постійний сторонній догляд та надавати соціальні послуги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

Актом обстеження матеріально-побутових умов від 03.04.2023, складеним Міжгірською селищною радою Закарпатської області встановлено, що ОСОБА_2 , 1942 року народження мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за вказаною адресою один. Матеріально-побутові умови для проживання за даною адресою задовільні. ОСОБА_2 є пенсіонером, постійно хворіє, неодноразово проходить лікування у Міжгірській районній лікарні. Зі слів ОСОБА_2 , громадянин ОСОБА_1 , 1999 року народження, доглядав за ним до мобілізації, а саме до середини липня 2022 року. ОСОБА_1 прибирав житло, готував їжу, купував необхідні ліки, продукти харчування, заготовляв дрова, та виконував іншу роботу, пов`язану з доглядом за хворим, а також забезпечував його всім необхідним для комфорту. ОСОБА_1 є єдиною особою, який здійснює і може здійснювати постійний сторонній догляд за ОСОБА_2 (а.с.6).

З довідки Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області за вих.№ 1298 від 31.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , 1999 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно з 31.03.2023 року здійснює постійний сторонній догляд за ОСОБА_2 , 1942 року народження, який потребує постійного стороннього догляду (а.с.7).

З наданої на запит суду інформації, Другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_5 листом за вих.№ 1910 від 10.05.2023 року повідомлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявник по справі, проходить службу в Збройних силах України за контрактом з 07.06.2022 року, у в/ч НОМЕР_1 , на посаді оператора відділення пеленгування взводу радіоелектронної боротьби (а.с.29).

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником ОСОБА_1 до призову його на військову службу постійного догляду за ОСОБА_2 , 1942 року народження, який є особою похилого віку та досяг 80-річного віку.

Суд також зауважує, що Висновок ЛКК КНП «Міжгірський ЦПМСД» за № 470/39 та Виписка із протоколу ЛКК № 471/39, згідно яких ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, видані 31.03.2023 року, тобто після здійснення заявником ОСОБА_1 постійного догляду.

За таких обставин вимоги заяви ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, оскільки несення заявником військової служби в умовах воєнного стану виключає здійснення ним постійного догляду.

Крім того, заявником ОСОБА_1 не доведено тих обставин, що він є єдиною особою, який здійснює догляд та піклується про хворого ОСОБА_2 , та як зазначено у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, інші родичі, будучі зайняті на роботі, не мають можливості здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 та вказані обставини жодним чином не доведені наявними у справі документами,

У розумінні статті 1 Закон України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» № 2961-IVвід 06.10.2005 року (далі - Закон № 2961-IV), медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону № 2961-IV, рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними закладами незалежно від типу і форми власності.

Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 та ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в статті 315 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У вказаній Постанові зазначено вичерпний перелік заяв, які не можуть розглядатися судами, серед яких не вказано про факт здійснення догляду за інвалідом або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку.

Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, оскільки напряму впливає на його права й обов?язки та інтереси особи похилого віку, яка потребує постійного стороннього догляду.

При цьому суд зауважує, що питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є компетенцією уповноваженого органу відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» й не входить до компетенції суду.

Враховуючи вищенаведене, аналізуючи надані заявником ОСОБА_1 докази в обгрунтування поданої заяви та на підтвердження факту здійснення догляду за особою похилого віку ОСОБА_2 , 1942 року народження, який за станом здоров`я, згідно висновку ЛКК №470/39 від 31.03.2023 року потребує постійного стороннього догляду, суд вважає заявлені ОСОБА_1 вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з тих підстав, що в судовому засіданні з наданих заявником документів судом встановлено здійснення заявником ОСОБА_1 постійного догляду за особою похилого віку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме до призову ОСОБА_1 на військову службу в Збройні сили України, тобто до 07 червня 2022 року.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, 315, 318, 319 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 ) до призову на військову службу в Збройні сили України, тобто до 07 червня 2022 року, здійснював постійний догляд за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України (зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 ).

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно зі статтею 273 ЦПК України.

Суддя

Міжгірського районного суду Ю.В. СИДОРЕНКО

Закарпатської області