справа № 355/1813/21
головуючий у суді І інстанції Червонописький В.С.
провадження № 22-ц/824/5120/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.С.,

за участі секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УБА-АГРОСВІТ» на рішення Баришівського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року

у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕРЕНКІВЕЦЬ» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «УБА-АГРОСВІТ» про визнання договору оренди землі недійсним та визнання права оренди, -

в с т а н о в и в:

19 листопада 2021 року СТОВ «ДЕРЕНКІВЕЦЬ» звернулося до Баришівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 (правонаступником якої є ОСОБА_1 ), ТОВ «УБА-АГРОСВІТ», у якому просило суд:

визнати недійсним договір оренди землі № 104/21 від 04 серпня 2021 року, що укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «УБА-АГРОСВІТ», за яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :18:001:0166;

визнати право оренди СТОВ «ДЕРЕНКІВЕЦЬ» на земельну ділянку з кадастровим номером :18:001:0166 площею 4,5341 га згідно із договором оренди землі №368 від 18 жовтня 2012 року, зареєстрованого 12 грудня 2012 року, строк оренди 10 років з переважним правом укладення договору оренди на новий строк.

Позов обґрунтовано тим, що 18 жовтня 2012 року між позивачем та ОСОБА_2 укладений договір оренди землі № 368, земельна ділянка розташована на території Подільської сільської ради Київської області, Баришівський р-н, кадастровий номер :18:001:0166, строком на 10 років.

Позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договором оренди землі, у тому числі виплачував ОСОБА_2 орендну плату.

Згодом позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 , не розриваючи існуючий договір оренди, передала цю ж саму земельну ділянку в оренду ТОВ «УБА-Агросвіт» за договором оренди землі від 04 серпня 2021 року № 104/21.

У позасудовому порядку вирішити спір не вдалось.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року позов СТОВ «ДЕРЕНКІВЕЦЬ» задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі № 104/21 від 04 серпня 2021 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «УБА-АГРОСВІТ», за яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :18:001:0166.

Визнано право оренди СТОВ «ДЕРЕНКІВЕЦЬ» на земельну ділянку з кадастровим номером :18:001:0166 площею 4,5341 га згідно із договором оренди землі №368 від 18 жовтня 2012 року, зареєстрованого 12 грудня 2012 року, строк оренди 10 років з переважним правом укладення договору оренди на новий строк.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «УБА-АГРОСВІТ» () на користь СТОВ «ДЕРЕНКІВЕЦЬ» () судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 4 540 грн та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1 240 грн 50 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на час укладення (04 серпня 2021 року) та реєстрації оспорюваного договору оренди земельної ділянки між ТОВ «УБА-Агросвіт» і ОСОБА_2 , був чинним договір оренди цього ж об`єкта, укладений між СТОВ «ДЕРЕНКІВЕЦЬ»і ОСОБА_2 від 18 жовтня 2012 року, який зареєстрований 12 грудня 2012 року за №09373 зі строком дії до 12 грудня 2022 року і в установленому законом порядку не припинений.

Суд першої інстанції вказав, що одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам чинного законодавства, спрямованого на забезпечення, визнання та захист державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації та призводить до порушення права позивача, як орендаря.

Додатковим рішенням Баришівського районного суду Київської області від 09 січня 2023 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «УБА-АГРОСВІТ» на користь СТОВ «ДЕРЕНКІВЕЦЬ» витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «УБА-АГРОСВІТ» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до відкриття провадження у справі. 24 червня 2022 року ухвалою суду залучено у якості відповідача ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції не зроблено запиту до нотаріальної контори для витребування документів про осіб, які звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Через оголошення воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупинено на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці.

Термін для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 спливав 30 вересня 2022 року. Суд першої інстанції був зобов`язаний зупинити провадження у цій справі до закінчення терміну передбаченому законодавством України та встановленому під час дії військового стану визначеному у 10 місяців, тобто до 30 вересня 2022 року, а після цього терміну витребувати у Баришівській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи заведеної до майна ОСОБА_2 для визначення кола спадкоємців, які звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

13 вересня 2022 року ТОВ «УБА-Агросвіт» зверталося до суду із клопотанням про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 померла до відкриття провадження у справі.

Позивачем не доведено факту реєстрації договору оренди землі в Управлінні Держкомзему у Баришівському районі Київської області 12 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та СТОВ «ДЕРЕНКІВЕЦЬ».

Судом першої інстанції не було враховано, що на день ухвалення рішення 12 грудня 2022 року термін дії договору оренди землі, укладений між СТОВ «ДЕРЕНКІВЕЦЬ»і ОСОБА_2 від 18 жовтня 2012 року та начебто зареєстрований 12 грудня 2012 року за №09373 зі строком дії до 12 грудня 2022 року закінчився.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

18 жовтня 2012 року між СТОВ «ДЕРЕНКІВЕЦЬ» і ОСОБА_2 укладений договір оренди землі № 368 (а.с. 10-11).

У вказаному договорі оренди землі сторони обумовили, що:

орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на сільськогосподарських землях, що підлягають паюванню, на території Подільської сільської ради Київської області, Баришівського району, кадастровий номер № :18:001:0166 (пункт 1);

сторони погодили строк оренди - 10 років. У разі закінчення дії договору до закінчення польових робіт термін оренди продовжується до закінчення збирання врожаю. Сторони не мають права відмовитись від виконання договору в односторонньому порядку. Орендар має переважне право викупити земельну ділянку у орендодавця (пункт 8);

перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору (пункт 40);

договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації (пункт 43).

Договір оренди землі № 368 зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Баришівському районі Київської області 12 грудня 2012 року за № 09373, про що свідчить надпис на договорі та підтверджується листом Відділу у Баришівському районі у Держгеокадастру у Київській області від 20 травня 2021 року № 242/164-21.

04 серпня 2021 року між ТОВ «УБА-Агросвіт» та ОСОБА_2 укладений договір оренди землі № 104/21, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :18:001:0166 (а.с. 99-101).

У цьому договорі оренди землі сторони обумовили, що:

ОСОБА_2 надала, а ТОВ «УБА-Агросвіт» приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :18:001:0166, яка розташована на території Подільської сільської ради (пункт 1);

Договір укладено 04 серпня 2021 року, строком на 10 років (пункт 8).

З метою позасудового врегулювання спору позивач звернувся з листами до відповідачів, якими вимагав протягом одного місяця припинити договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :18:001:0166, (а.с. 30-31, 34-35).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 103).

Відповідно до листа Баришівської державної нотаріальної контори від 27 квітня 2022 року № 208/02-14 спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 до всього мана померлої, у тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером :18:001:0166, є ОСОБА_1 (а.с. 111).

У зв`язку з цим ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 24 червня 2022 року залучено у якості відповідача ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_2 .

Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області Управління надання адміністративних послуг відділу № 3 від 18 травня 2021 року за відомостями книги записів державної реєстрації договорів оренди на землю по Баришівського району Київської області, станом на 31 грудня 2012 року наявна інформація про реєстрацію договору оренди землі з кадастровим номером :18:001:0166 12 грудня 2012 року, орендодавець - ОСОБА_2 , орендар - СТОВ «ДЕРЕНКІВЕЦЬ» (а.с. 13, 19).

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом визнання правочину недійсним.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом положень статей 210, 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий договір є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Статтею 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Отже, законом встановлено, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до частини 4 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, належним чином оцінивши докази, подані сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про те, що на час укладення та реєстрації оспорюваного договору оренди землі від 04 серпня 2021 року між ТОВ «УБА-Агросвіт» та ОСОБА_2 був чинним договір оренди цієї самої земельної ділянки з кадастровим номером :18:001:0166, укладений 18 жовтня 2012 року між СТОВ «ДЕРЕНКІВЕЦЬ» та ОСОБА_2 та зареєстрований 12 грудня 2012 року, зі строком дії до 12 грудня 2022 року.

Факт реєстрації договору оренди землі № 368 укладеного між СТОВ «ДЕРЕНКІВЕЦЬ» та ОСОБА_2 укладеного 18 жовтня 2012 року встановлено судом першої інстанції на підставі належних доказів, у тому числі відповідної відмітки в ньому, та листом Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області Управління надання адміністративних послуг відділу № 3 від 18 травня 2021 року, що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 3 статті 10 цього Закону (у редакції, яка діяла на час укладення оспорюваного договору оренди - 04 серпня 2021 року) державний реєстратор у ході здійснення реєстраційних дій, зокрема, встановлює відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Однак у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що під час державної реєстрації оспорюваного договору оренди землі від 04 серпня 2021 року здійснено необхідні запити до відповідних органів, з метою перевірки наявності вже зареєстрованих прав на земельну ділянку з кадастровим номером :18:001:0166, унаслідок чого відбулась подвійна реєстрація прав оренди тієї самої земельної ділянки.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було враховано, що на день ухвалення рішення суду строк дії договору оренди землі, укладений між СТОВ «ДЕРЕНКІВЕЦЬ»і ОСОБА_2 закінчився (12 грудня 2022 року), оскільки предметом спору у справі є недійсність договору і такий договір визнається недійсним з моменту вчинення, тому закінчення строку дії попереднього договору оренди землі щодо цієї самої земельної ділянки під час розгляду справи, не може розцінюватися як відсутністю предмета спору.

Посилання скаржника про те, що суд першої інстанції незаконно відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «УБА-АГРОСВІТ» про закриття провадження, є необґрунтованими, тому що позов направлено до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку 19 листопада 2021 року, до суду він надійшов 24 листопада 2021 року, відповідач ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а провадження у цій справі відкрито судом першої інстанції лише 13 квітня 2022 року.

Судом першої інстанції дійсно не зроблено запиту до нотаріальної контори для встановлення кола спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , однак у матеріалах справи наявні докази на підтвердження того, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 до всього майна померлої, у тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером :18:001:0166, є ОСОБА_1 (а.с. 111), тому доводи апеляційної скарги у цій частині є також необґрунтованими.

Враховуючи викладене, правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 04 серпня 2021 року, оскільки оспорюваний правочин укладено до закінчення дії попереднього договору оренди тієї самої земельної ділянки, а тому є таким, що суперечить положенням закону та порушує права позивача.

Заявляючи вимогу про визнання права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :18:001:0166 площею 4,5341 га згідно із договором оренди землі №368 від 18 жовтня 2012 року, позивач посилався на частину 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, згідно з частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, яка діяла станом на день подання позову - 19 листопада 2021 року) ухвалення судом рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Тобто у рішенні суду про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, має бути зазначено про визнання, зміну чи припинення таких прав, а не визнання права оренди за іншою особою, як на це помилково посилається позивач.

Доводи на обґрунтування позовної заяви про визнання за позивачем права оренди не можуть бути підставою для задоволення такої вимоги, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у зазначеній редакції.

Застосування судами принципу «jura novit curia» («суд знає закони») є можливим у разі, коли особа, яка звертається до суду, обирає ефективний спосіб захисту, тобто такий спосіб захисту, який відповідає фактичним підставам позову, проте помилково посилається не на ті норми права, тобто помиляється щодо правових підстав позову.

Предметом позову є визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції про задоволення позову в цій частині.

Правові наслідки недійсності правочину визначені статтею 216 ЦК України, однак визнання права оренди не відноситься до наслідків недійсності правочину, що свідчить про відсутність підстав для застосування судами принципу «jura novit curia» та задоволення позову в цій частині.

Указані обставини залишені судом першої інстанції поза увагою, тому рішення Баришівського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року в частині визнання права на оренду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції в частині визнання права на оренду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині (відмовлено у задоволенні 1 вимоги немайнового характеру), а тому із СТОВ «ДЕРЕНКІВЕЦЬ» на користь ТОВ «УБА-АГРОСВІТ» підлягає до стягнення судовий збір за подання позову у розмірі 2 270 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 3405 грн.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УБА-АГРОСВІТ» задовольнити частково.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року в частині визнання права на оренду скасувати з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині рішення - залишити без змін.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕРЕНКІВЕЦЬ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УБА-АГРОСВІТ» судовий збір за подання позову у розмірі 2 270 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 3405 грн.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УБА-АГРОСВІТ», , адреса: вул. Шкільна, 41а, с. Волошинівка, Броварський район, Київська область, 07545;

Боржник: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕРЕНКІВЕЦЬ», , адреса: с. Деренковець, Черкаський район, Черкаська область, 19430.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 15 травня 2023 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська