КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/8505/2023
УХВАЛА

15 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В. В.,-

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 24 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з матір`ю,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 24 січня 2022 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою в частині залишення без розгляду її позову, 05 квітня 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 18 квітня 2017 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року вказаний позов об`єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком з присвоєнням реєстраційного номеру справи № 758/12721/16-ц.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27 лютого 2018 року призначено судово-психіатричну експертизу та провадження у справі зупинено.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року провадження у справі поновлено з призначенням справи до судового розгляду.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 24 січня 2022 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення з посиланням на поважність причин його пропуску, а саме на те, що з повним текстом оскаржуваної ухвали вона ознайомилася 31 березня 2023 року, а апеляційну скаргу подано до суду 05 квітня 2023 року, а відтак, на думку апелянта, строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, апелянт брала участь у розгляді справи у суді першої інстанції, ознайомлювалася з матеріалами справи, подавала свої заперечення, клопотання про витребування доказів та про призначення експертизи по справі.

Також, з матеріалів справи вбачається, що представник апелянта - адвокат Головіна О.О. отримала судову повістку про судове засідання, призначене на 24 січня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 14 т.5).

Доказів того, що представник апелянта - адвокат Головіна О.О., яка діяла на підставі ордеру (а.с. 254 т.4), не мала повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 в суді першої інстанції матеріали справи не містять.

Твердження апелянта про те, що копія оскаржуваної ухвали їй не направлялася, відхиляються колегією суддів, оскільки спростовуються наявними матеріалами справи (а.с. 23-25 т.5).

Будь-які докази того, що ОСОБА_1 або її представник намагалися дізнатись про стан розгляду її позовної заяви з січня 2022 року до березня 2023 року або отримати копію ухвали у справі, по якій вона є позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд наголошує, що, відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію апелянтом своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги, апелянт не надав.

Враховуючи вищевикладене, оскільки оскаржувана ухвала була постановлена судом першої інстанції 24 січня 2022 року, а апеляційну скаргу на вказану ухвалу було подано 05 квітня 2023 року, тобто, більше, ніж через рік після її постановлення, при цьому, апелянт брала участь у розгляді справи у суді першої інстанції, а докази виникнення обставин непереборної сили, які унеможливили своєчасне звернення до суду із апеляційною скаргою, в матеріалах справи відсутні, тому, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 24 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з матір`ю - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді