Справа № 305/614/23
провадження по справі 2/305/246/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

з участю: секретаря судових засідань Шемоти М.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жуківський Микола Миколайович, до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: Рахівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, орган опіки і піклування Рахівської міської ради про визнання батьківства неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, який мотивував тим, що ОСОБА_1 , проживав у незареєстрованому фактичному шлюбі із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з грудня 2013 року до її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 . У них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В період фактичного шлюбу вони з ОСОБА_3 постійно спільно проживали у АДРЕСА_1 , в будинку її батьків, де вели спільне господарство, спільно виховували і піклувалися про дітей, він надавав кошти на проживання, ведення господарства, і утримання неповнолітніх дітей. Водночас, періодично, по 3 місяці, виїжджав на сезонні роботи в Чехію, однак більшість часу проживав вдома. Із ОСОБА_3 вони мали намір зареєструвати шлюб, однак спочатку проживали разом, вважаючи що це вчинимо пізніше, а далі через різні причини реєстрацію шлюбу постійно відкладали, тому шлюб так і не зареєстрували. Народження їхніх двох дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_3 було зареєстровано в порядку ст. 135 Сімейного Кодексу України, без зазначення батька дітей, тобто у свідоцтвах про народження дітей, позивач батьком не значиться. При народженні дітей він цьому не надавав значення, і особливості реєстрації дітей вони з ОСОБА_3 не обговорювали, вона самостійно займалася реєстрацією дітей в органах реєстрації актів цивільного стану. Батьки ОСОБА_3 померли. Після смерті дружини позивач ще майже 1 рік проживав в будинку її батьків із неповнолітніми дітьми, в той час ще жила матір ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , яка згідно зі встановленим порядком, оформила опіку над їхніми дітьми. У червні 2022 року, коли померла ОСОБА_5 , тоді він взяв дітей із собою, тобто до будинку його батьків у АДРЕСА_2 , і постійно проживав там разом із дітьми, проживає з ними, виховує й утримує їх по цей час. Згідно з рішенням виконавчого комітету Рахівської міської ради №71 від 27 липня 2022 року, мати позивача - ОСОБА_2 , мешканка АДРЕСА_2 , призначена опікуном дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , при цьому він продовжує далі з ними проживати та утримувати. При оформленні опіки на дітей у липні 2022 року, він не оформив особисто опіку над ними, тому що в той час не мав загальногромадянського паспорта, а також ні свідоцтва про народження, ні довідки про ІПН, які були загублені. За весь час проживання із ОСОБА_3 , вона визнавала його батьком цих дітей, і самі діти відносяться до нього як до батька, його родичі й родичі ОСОБА_3 , а також сусіди й знайомі знають, що він є батьком двох неповнолітніх дітей. Таким чином, являючись фактичним і біологічним батьком двох неповнолітніх дітей, він позбавлений прав і обов`язків, які згідно із законодавством України надаються батькам, не має можливості реалізувати дані права, при цьому виконує обов`язки батька з виховання й утримання дітей разом з їхнім опікуном, матір`ю ОСОБА_2 . При цьому ці діти також позбавлені гарантії своїх прав, які передбачені законодавством стосовно їхніх батьків. Отже, визнання його батьківства є необхідним для реалізації встановлених прав як його, так і його дітей, іншого способу встановлення батьківства в даному випадку, крім розгляду та ухвалення відповідного рішення судом, чинне законодавство не передбачає, тому просить визнати його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 , батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Рахів Закарпатської області, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Рахів Закарпатської області. Зобов`язати Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження №319 від 16 грудня 2014 року, де в графі "Відомості про дитину" вказати: " ОСОБА_1 ", в графі "Відомості про батька" вказати " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України". Зобов`язати Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження №8 від 17 січня 2017 року, де в графі "Відомості про дитину" вказати: " ОСОБА_6 ", в графі "Відомості про батька" вказати " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України".

Позивач, ОСОБА_1 та його представник - адвокат Жуківський Микола Миколайович в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав, наведених у позовній заяві, на задоволенні позову наполягають.

Відповідач, ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що її син, ОСОБА_7 , проживав з ОСОБА_3 у фактичному шлюбі й у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 , та донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Після смерті дружини позивача, а також смерті матері ОСОБА_10 , син проживає з дітьми разом з нею. Вона являється опікуном дітей, але позивач бере повністю участь у вихованні та забезпеченні дітей. Діти знають, що він є їхнім батьком, а тому вважає за необхідне встановити його батьківство щодо цих дітей.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Рахівської міської ради Савляк І.І. в судовому засіданні позовні вимоги Плотнікова вважає підставними та жодних заперечень щодо задоволення позову не має.

Представник Рахівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився. Начальника відділу Гарна М.М. надіслала до суду заяву, в якій не заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 та просить справу розглянути без участі їхнього представника.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частина 4 статті 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги визнала беззаперечно, визнання нею позову не суперечить закону тане порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому є підстави для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків, заяви батька, або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно зі ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , його батьками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №1 від 23.02.2023 свідчить про те, що відомості про батька ОСОБА_4 внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері.

Також, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №0 від 23.02.2023 свідчить про те, що відомості про батька ОСОБА_3 внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері.

Мати зазначених дітей - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Рахівським РВДРСЦС ГТУЮ у Закарпатській області зроблено актовий запис №187 від 19.12.2019, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Згідно з рішенням виконавчого комітету Рахівської міської ради №71 від 27 липня 2022 року, ОСОБА_2 , мешканка АДРЕСА_2 , призначена опікуном дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п. 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»(надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови).

Позивач стверджує, що він є батьком дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які народилися у них із ОСОБА_3 у період фактичного шлюбу, та з якими він проживає на даний час, утримує їх, доглядає та виховує.

Згідно з довідкою виконавчого апарату Рахівської міської ради №110 від 03.02.2023 та акту обстеження матеріально-побутових умов від 03.02.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_2 у АДРЕСА_2 , яка має під опікою дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».

Згідно з п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%.

За клопотанням позивача судом було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, за наслідками проведення якої закарпатський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр 26.07.2023 надіслав висновок №СЕ-19/107-23/4812-БД від 17.07.2023 з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , може бути біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 і ймовірність цього складає 99,99996%, а також може бути біологічним батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 і ймовірність цього складає 99,99998%.

Цей доказ суд приймає до уваги як належний і допустимий, оскільки такий не оспорюється сторонами.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Верховний суд у постановах від 23.10.2019, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

Отже, при прийнятті рішення про встановлення батьківства суд бере до уваги такі обставини: відповідачка ОСОБА_2 беззаперечно визнала батьківство позивача щодо неповнолітніх ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківство цих дітей визнається позивачем та підтверджується вказаним вище лабораторним дослідженням, яким підтверджується вірогідність батьківства ОСОБА_1 .

З урахуванням зазначених вище обставин, суд вважає доведеним факт батьківства позивача щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , встановлення батьківства позивача щодо зазначених дітей відповідає як інтересам позивача, так й інтересам цих дітей, тому позовні вимоги про визнання батьківства підлягають до задоволення.

Згідно зі ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п. 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 рішення суду про визнання батьківства (материнства), у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 , батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Рахів Закарпатської області, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Рахів Закарпатської області.

Зобов`язати Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження №319 від 16 грудня 2014 року, зокрема у графі "Відомості про дитину" вказати: " ОСОБА_1 ", в графі "Відомості про батька" вказати " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України".

Зобов`язати Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження №8 від 17 січня 2017 року, де в графі "Відомості про дитину" вказати: " ОСОБА_6 ", в графі "Відомості про батька" вказати " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: В.Е.Ємчук