Провадження № 2/947/704/23
Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В. при секретарі Свистуновій Є.С. розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат, 3% річних за користування грошовими коштами, -
Представник ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з даним позовом у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошову суму в розмірі 167084,49 грн., вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Стислий виклад позиції позивача
Стягнуто у рівних частках з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» судові витрати у вигляді судового збору (державного мита) сплаченого при звернені до суду з позовною заявою в сумі 2823,20 грн. тобто по 1411,6 грн. з кожного.
27 травня 2020 року ухвалою суду, заяву ТОВ "Консалт Солюшенс" про заміну сторони стягувача у цивільній справі № 1512/990/2012 - задоволено.
Станом на момент звернення з позовом, рішення суду по справі №1512/990/2012 не виконано.
Фактичні обставини, встановлені судом
Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Стягнуто у рівних частках з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА`судові витрати у вигляді судового збору (державного мита) сплаченого при звернені до суду з позовною заявою в сумі 2823,20 грн. тобто по 1411,6 грн. з кожного.
З матеріалів справи вбачається, що замінено сторону стягувача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" його правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" у вказаній справі.
Позивач вказує, що зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до сплати грошових коштів є грошовим зобов`язанням.
Станом на день звернення до суду з позовом на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, відповідач добровільно не виконував зазначене заочне рішення суду, жодних коштів не сплачував, безпідставно користувався і користується коштами, які належать до сплати позивачу - ТОВ «Консалт Солюшенс», яке є правонаступником ПАТ «КБ "НАДРА».
Нормативне обґрунтування.
Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів,які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами,що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами,встановленими договором.
Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.
Поміж з цим, як окреслено у висновку, викладеному у постанові від 22.09.2020 року № 918/631/19 ВСУ вказав, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер.
Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.
Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.
Оцінка аргументів сторін, висновки суду
Таким чином, суд враховує, що задля можливості та вірного обрання способу захисту, застосування санкції ч.2 ст. 625 ЦК України необхідною є дотримання умови - прострочення виконання грошового зобов`язання.
З огляду на викладене, прийнявши до уваги наявність невиконаного заочного рішення від 23.03.2012 року у справі №1512/990/2012, що свідчить про прострочення виконання грошового зобов`язання, адже відповідачі зобов`язання належним чином не виконують, виходячи із наявності вирішеного питання заміни сторони стягувача з ПАТ «КБ "НАДРА» - кредитора боржника, на позивача ТОВ «Консалт Солюшенс», з огляду на той факт, що відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів не свідчить про подвійне стягнення, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором, а є мірою відповідальності боржника, тому суд, не виходячи за межі позовних вимог, прийнявши до уваги, що сфера виниклих правовідносин регулюється саме нормою цивільного законодавства, окресленою у ч. 2 ст. 625 ЦК України, приходить до висновку, про доцільність задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС" до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів на його користь витрат по сплаті судового збору у розмірі 2506,27 грн. також підлягають задоволенню порівну.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-13,76-89,258-273,280-289 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України суму заборгованості у розмірі 167084,49 грн. та судові витрати по 1253,13 грн. з кожного.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше 5 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Бескровний Я. В.