ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1910/23 Справа № 2-592-2010 Суддя у 1-й інстанції - Мальований Ю.М. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

16 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Агєєв О.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 червня 2010 року у цивільній справі № 2-592-2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 червня 2010 року у цивільній справі № 2-592-2010 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено .

Із вказаним рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу.

Апеляційний суд позбавлений можливості відкрити апеляційне провадження з наступних підстав.

Підпунктом 13 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII) встановлено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За ч.1,3 ст. 294 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення) заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Водночас згідно ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦПК України (в редакції, що діє на момент подання апеляційної скарги) незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Вбачається, що оскаржуване рішення ухвалене 03 червня 2010 року. Апеляційну скаргу було подано 14 червня 2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, та пропуском присічного річного строку для подання апеляційної скарги.

До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на заочне рішення, обґрунтоване наступним. 19.10.2009 року у справі було постановлено заочне рішення, дізнавшись про наявність якого відповідачка звернулась до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, яка була зареєстрована в канцелярії суду 21.10.2009р. Після цього жодної інформації щодо стану розгляду даної заяви від суду не надходило. В той же час, оскільки розгляд справи про розірвання шлюбу, на думку відповідачки, відбувся із порушенням її конституційних прав, і відповідачка подала заяву про скасування такого рішення, а також враховуючи, що суд не повідомляв про дату судового засідання, то вона вважала, що вказане рішення скасовано і питання щодо розірвання шлюбу вже не буде розглядатись у суді. 02.02.2022 року адвокат в інтересах відповідачки звернувся із відповідним клопотанням до суду, в якому просив повідомити чи розглядалась судом вказана заява про перегляд заочного рішення, якщо так, то які процесуальні рішення були прийняті за результатом розгляду. 16.02.2022 року представнику відповідачки було видано копію рішення. Із врахуванням того, що м. Бахмут Донецької області перебуває у зоні проведення активних військових дій, беручи до увагу введення військового стану на всій території держави та враховуючи, що судом апеляційної інстанції реєстрація вхідної кореспонденції розпочалась 07.06.2022 року, просив апеляційний суд визнати поважними причинами пропуск строку для подачі даної апеляційної скарги та поновити такий строк згідно п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зверталась 19 жовтня 2010 року із заявою про перегляд заочного рішення від 09 жовтня 2010 року у цій справі. ОСОБА_1 є стороною у цій справі, а отже є особою залученою до розгляду у ній.

Тобто з наведеного можливо зробити висновок про те, що ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд справи та залучена до участі у ній.

Про пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили ОСОБА_1 не заявляла.

Враховуючи імперативний характер положень частини другої статті 358 ЦПК України та те, що річний строк, визначений вказаною процесуальною нормою, є присічним і поновленню не підлягає, то суд позбавлений у цьому випадку можливості оцінювати поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 493/1858/16-ц (провадження № 61-11368св20).

За наведених підстав апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, з наданням скаржнику строку для подачі відомостей про пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Керуючись ст. 358 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 червня 2010 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 червня 2010 року залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В. Агєєв