УХВАЛА

20 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 522/8253/18

провадження № 61-15493ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11 травня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року в справі за позовом Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської обласної ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігоря Олександровича, треті особи: Вищий навчальний комунальний заклад «Одеське художнє училище імені Митрофана Борисовича Грекова», управління обласної ради з майнових відносин, ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та витребування майна з чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної ради, третя особа - Вищий навчальний комунальний заклад «Одеське художнє училище імені Митрофана Борисовича Грекова», про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської обласної ради звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень, просив: 1) визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І. О. від 06 лютого 2018 року (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав 39584065), на підставі якого за ОСОБА_2 зареєстровано право на приміщення - квартиру АДРЕСА_1 , заг. пл.. 109,4 кв.м., житл. - 58,9 кв.м.; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наступні записи: 2) від 06 лютого 2018 року №24744794 про право власності за ОСОБА_2 на приміщення - квартиру АДРЕСА_1 , заг. пл.. 109,4 кв.м., житл. - 58,9 кв.м.; 3) від 23 лютого 2018 року № 24992119 про право власності за ОСОБА_3 на приміщення - квартиру АДРЕСА_1 ,

заг. пл.. 109,4 кв.м., житл. - 58,9 кв.м.; 4) від 28 липня 2018 року №27245452 про право власності за ОСОБА_1 приміщення - квартиру

АДРЕСА_1 , заг. пл.. 109,4 кв.м., житл. - 58,9 кв.м.; 5) витребувати нерухоме майно у вигляді приміщення - квартиру АДРЕСА_1 , заг. пл.. 109,4 кв.м., житл. - 58,9 кв.м., відповідно до технічного паспорту від 07.07.2008 року, з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Одеської обласної ради та вирішити питання про судові витрати.

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 від 27 січня 2009 року про реєстрацію за Одеською обласною радою права власності на навчальний корпус літ. «Б», адміністративно-навчальний корпус літ. «Г», гараж-сарай літ. «Е», навчально-побутове літ. «З», заг. пл.. 1992.8 кв.м., мостіння І, відображені в технічному паспорті від 07 липня 2008 року за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 11 травня 2021 року, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року, у задоволенні позову заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської обласної ради відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури 27 жовтня 2023 року звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11 травня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року, повний текст якої складено 28 вересня 2023 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною шостою статті 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте заявником не зазначено відомостей про наявність або відсутність у нього електронного кабінету або її окремій підсистемі (модулі).

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

За вказаних обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої

статті 392 ЦПК України, заявник має право надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій необхідно зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету та надати копії уточненої редакції скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У частині четвертій статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Судове рішення оскаржено заявником в частині відмови в задоволенні первісного позову.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 762,00 грн.

Позов у цій справі містить 4 вимоги немайнового характеру (визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно трьох записів) та вимоги майнового характеру (витребування майна з чужого незаконного володіння).

Враховуючи вимоги касаційної скарги, заявник за подання касаційної скарги в частині немайнової вимоги має сплатити судовий збір у розмірі 14 096,00 грн ((1 762,00 грн х 4) х 200 %).

Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову в частині майнових вимог, оскільки неможливо встановити вартість квартири АДРЕСА_1 , заг. пл.. 109,4 кв.м., про витребування яких просить позивач у позові.

Як наслідок, заявнику необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в частині позовних вимог майнового характеру, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок, тощо) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості вказаної квартири.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11 травня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська