Справа № 471/773/23
Провадження №2/471/182/23
Номер рядка звіту 71
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"17" листопада 2023 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.,

представника позивача - Афанасьєвої І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/773/23 за позовною заявою органу опіки та піклування Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Братської селищної ради про відібрання дитини в судовому порядку без позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Братської селищної ради про відібрання дитини в судовому порядку без позбавлення батьківських прав.

В своєму позові позивач зазначив, що 07.06.2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Братської селищної ради розглянуто питання про доцільність відібрання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у судовому порядку без позбавлення батьківських прав у гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку служби у справах дітей Братської селищної ради з 18 березня 2021 року, як такий, що проживає в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків.

На підставі висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 11 березня 2021 року № 607, який видано комунальною установою «Інклюзивно-ресурсний центр» Вознесенської міської ради малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштований на навчання до КЗ «Рацинська спеціальна школа» Вознесенського району Миколаївської області.

Неодноразово в телефонному режимі та з письмовими зверненнями до служби у справах дітей Братської селищної ради зверталася дирекція КЗ «Рацинська спеціальна школа» Вознесенського району Миколаївської області щодо надання допомоги педагогам у поверненні на навчання до школи-інтернату учня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Неодноразово працівники служби у справах дітей Братської селищної ради, фахівці Братського центру соціальних служб, староста Шевченківського старостинського округу виїжджали по місцю проживання сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з метою проведення роботи по залученню малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до навчання, але позитивного результату не має.

Після неодноразових спроб переконати матір ОСОБА_2 у необхідності направлення сина на навчання, вона відмовилася від запропонованої допомоги вчителів у наданні транспорту та написала розписку, що зобов`язується відправити сина на навчання до школи-інтернату 10 лютого 2023 року.

Згідно довідки КЗ «Рацинська спеціальна школа» Вознесенського району Миколаївської області від 27 березня 2023 року встановлено, що ОСОБА_3 , 2010 року народження до навчання у вище вказаній школі не приступив, мати дитини ОСОБА_4 на зв`язок із вчителями школи не виходила.

Батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не дозволяють працівникам служби у справах дітей, фахівцям Братського центру соціальних служб зайти до будинку та провести бесіду із малолітнім ОСОБА_5 , тому з`ясувати причину невідвідування дитиною занять не вдається.

В зв`язку з викладеними обставинами постало питання про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав, оскільки повернення дитини в родину є не доцільним та суперечить його інтересам, тому було скеровано даний позов до суду.

В судове засідання з`явився представник позивача та підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином.

Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити викладені в позові вимоги з наступних підстав.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку служби у справах дітей Братської селищної ради з 18 березня 2021 року, як такий, що проживає в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків.

На підставі висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 11 березня 2021 року № 607, який видано комунальною установою «Інклюзивно-ресурсний центр» Вознесенської міської ради малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштований на навчання до КЗ «Рацинська спеціальна школа» Вознесенського району Миколаївської області.

Із характеристики на учня 6 «Б» класу КЗ «Рацинська спеціальна школа» Вознесенського району Миколаївської області встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в школі з 2021 року. У дитини низький рівень розвитку інтелектуально-мнестичних функцій, емоційна та соціальна незрілість з порушенням емоційно-вольової сфери. За період навчання в школі ОСОБА_5 показав дуже слабкі знання з основних навчальних предметів. Йому потрібна постійна організуюча допомога вчителя у вигляді навідних запитань, підказок, опора на наочний матеріал. Пропуски навчальних занять у школі-інтернаті без поважних причин постійні, більше часу ОСОБА_5 на заняттях відсутній, ніж є у школі. У 2022-2023 навчальному році ОСОБА_3 , 2010 року народження жодного разу не був присутній на заняттях. Питаннями виховання та розвитку дитини в сім`ї здебільшого займається мати ОСОБА_2 , але ОСОБА_5 не сприймає її настанов. Дирекцією школи зазначено, що батьки хлопчика зовсім не цікавляться навчанням та поведінкою дитини в школі, не підтримують зв`язок із школою, класним керівником та вихователями.(а.с.16-17).

Неодноразово питання про виконання батьківських обов`язків гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Братської селищної ради, а саме:

-15 березня 2021 року розглянуто клопотання старости Шевченківського старостинського округу щодо тривалого невідвідування Шевченківського закладу загальної середньої освіти I- II ст. без поважної причини малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зверненні навчального закладу зазначається, що у 3 класі ОСОБА_6 , 2020 року народження не вміє ні писати, ні читати, загальношкільну програму не опановує в силу своїх розумових можливостей.

-31.03.2023 року, 03.05.2023 року, 07.06.2023 року питання про виконання батьківських обов`язків гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розглядалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Братської селищної ради.

13.04.2021 року з гр. ОСОБА_2 працівниками служби у справах дітей Братської селищної ради та Братського центру соціальних служб проведено профілактичну бесіду щодо вжиття заходів по направленню на навчання малолітнього сина ОСОБА_3 , 2010 року народження, який не навчається без поважної причини та письмово попереджено про направлення документів до Братського районного суду.

Гр. ОСОБА_2 , жителька села Веселий Розділ Вознесенського району Миколаївської області у 2021-2023 роках притягувалася до адміністративної відповідальності по ст.184 КУпАП.

Станом на 26.05.2023 року малолітній ОСОБА_3 , 2010 року народження учень 6 «Б» класу «Рацинська спеціальна школа» Вознесенського району Миколаївської області з початку 2022-2023 навчального року жодного разу не відвідав заняття і до кінця навчального року не приступив до навчання в школі-інтернаті.

Висновком органу опіки та піклування Братської селищної ради затвердженого рішенням Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області від 23.06.2023року № 2, підтверджується доцільність відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.(а.с. 36-40).

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Як передбачено статтею 8 ЗУ "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини 1 статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам-за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Відповідно до пунктів 2-5 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Позивач зазначаючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітнього ОСОБА_3 , тому змушений звернутись до суду з позовом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо не придатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України»).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на не надійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України»).

Основні підстави для відібрання дитини зазначені у ч. 1 ст. 164 СК України.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у ч.1 ст. 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Наведе не узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.

При ухваленні рішення суд також враховує положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27.02.1991, в якій зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відібрання дитини від батьків тягне за собою припинення таких особистих немайнових прав батьків як право на виховання, право на захист дитини, право наспілкування з нею.

Ч. 2 ст. 155 СК України містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Небезпека спілкування дитини з батьками являє собою крайній вид такої суперечності.

Не виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зазначені фактори можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідоме нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ч. 2, 3 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимога бо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, як передбачено ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи вище наведені обставини та інтереси малолітнього ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність підстав для відібрання дитини від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав, оскільки останні ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В частині стягнення аліментів суд дійшов висновку, щодо часткового задоволення позовних вимог, оскільки позивач просив стягнути з відповідача 1/2 частину, суд вважає за необхідне стягну з відповідача аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з 28ю06.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позов підлягає до задоволення, то судові витрати, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 280, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов опіки та піклування Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Братської селищної ради про відібрання дитини в судовому порядку без позбавлення батьківських прав задовольнити частково.

Відібрати у батьків ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з 28.06.2023 року і до досягнення дитиною повноліття

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з 28.06.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Позивач - Орган опіки та піклування Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, місце знаходження: вул. Миру, 131, смт. Братське Миколаївської області.

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа - Служба у справах дітей Братської селищної ради Миколаївської області, місце знаходження: вул. Миру, 131, смт. Братське Миколаївської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку відповідно до положень ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 20.11.2023 року.

СуддяІ.Б. Гукова