Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Провадження №2-др/607/31/23
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Кунець Н.Р.
за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вітіва Віталія Антоновича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Вітів Віталій Антонович до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.03.2023 у цивільній справі №607/18298/22, позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Вітів Віталій Антонович до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 180 446,79 гривень матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 3800 гривень витрат, понесених на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5700 гривень витрат на проведення транспортно-товарознавчої експертизи та 1842,47 гривень судового збору.

30.03.2023 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Вітів В.А. подав клопотання про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат, яким стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. В обґрунтування вказаного клопотання представник позивача зазначив, що позивач не мала змоги до завершення розгляду справи провести оплату за участь в судових засіданнях представника, а тому просив долучити копію договору надання правової допомоги, копію акту прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.03.2023 та оригінал квитанції про оплату послуг в розмірі 15 000 грн.

Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку.

Попередньо представник позивача адвокат Вітів В.А. подав клопотання про розгляд справи без його та позивача участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Дослідивши зміст поданого представником позивача клопотання та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в поданому позові позивач, окрім іншого, просила стягнути з відповідача в її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

22.03.2023 судом зареєстровано заяву представник позивача ОСОБА_1 адвоката Вітіва В.А., в якій останній, в тому числі, зазначив, що докази понесених правничих витрат будуть надані суду протягом 5 днів з дня ухвалення рішення.

Відтак під час розгляду справи до судових дебатів представник позивача зробив заяву про те, що докази понесених позивачем витрат на правову допомогу буде надано суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.03.2023 у цивільній справі №607/18298/22, позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Вітів Віталій Антонович до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 180 446,79 гривень матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 3800 гривень витрат, понесених на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5700 гривень витрат на проведення транспортно-товарознавчої експертизи та 1842,47 гривень судового збору.

При цьому, рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

27.03.2023 представник позивачазасобами поштового зв`язку подав суду клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

До матеріалів справи в процесі розгляду та до клопотання про ухвалення додаткового рішення представником позивача адвокатом Вітів В.А. було долучено: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВО за №1043452 від 18.11.2022; договір про надання правничої допомоги від 01.09.2022; акт приймання-передачі виконаних робіт від 24.03.2023 та квитанцію до прибуткового касового ордера №79 про отримання адвокатом Вітів В.А. 15 000 грн від ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи . До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Положеннями 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Як вбачається з договору про надання правничої допомоги від 01.09.2022, укладеного між ОСОБА_1 (Клієнт) та ОСОБА_3 (Адвокат), Адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правничу допомогу Клієнту в усіх органах, установах та організаціях незалежно від форм власності, судах усіх інстанцій та підвідомчості.

Відповідно до умов п. 4.1. вказаного договору, гонорар винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта. Вартість послуг становить: підготовка і подання позовної заяви 10 000 грн; представництво в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області у справі 5000 грн.

Повноваження адвоката Вітів В.А. підтверджені договором про надання правничої допомоги від 01.09.2022 та ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВО за №1043452 від 18.11.2022.

Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.03.2023, підписаного адвокатом Вітів В.А. та ОСОБА_1 , адвокатом Вітів В.А. надано ОСОБА_1 послуги з правової допомоги на загальну суму 15 000 грн.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).

Таким чином, наявність договірних відносин між адвокатом Вітів В.А. та позивачем підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги від 01.09.2022 та квитанцію до прибуткового касового ордера №79 про отримання адвокатом Вітів В.А. 15 000 грн від ОСОБА_1 .

Відповідач в судове засідання не з`явився та клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не заявляв (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем доведено понесення нею витрат за надання правничої допомоги у розмірі 15 000 грн під час розгляду у суді даної справи, які підлягають стягненню з відповідача в повному розмірі, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному розмірі, що дає підстави для компенсації понесених позивачем під час розгляду справи витрат на правничу допомогу за рахунок відповідача.

Згідно з положеннями статті 81 ЦПК України, позивач довела надання їй адвокатом зазначених послуг у відповідній сумі, а тому суд дійшов висновку, що за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат, у суду не має правових підстав за власною ініціативою зменшувати заявлені відповідачем до відшкодування витрати на правову допомогу, які належно підтверджені.

Вказана позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

Враховуючи наведене, клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вітіва Віталія Антоновичапро ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Вітів Віталій Антонович до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригодипідлягає до задоволення, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн.

На підставі наведеногота керуючись ст. ст. 133, 134, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вітіва Віталія Антоновича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Вітів Віталій Антонович до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст додаткового рішення суду складено 15.05.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяН. Р. Кунець