Справа № 588/584/23
Провадження № 2/588/146/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судових засідань Лободи Т.С., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивачки адвокат Сумцов Є.С. у березні 2023 року звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з указаним позовом, який мотивував тим, що його довірителька проживає по АДРЕСА_1 .

У будинку розташованому по АДРЕСА_1 проживав дідусь позивачки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті дідуся до середини 2000-х років у вказаному будинку проживали квартиронаймачі, а після того даним будинком користується позивачка, виконує ремонтні роботи та вчиняє інші дії з утримання та поліпшення житлових умов. Зокрема, 7 років тому позивачкою була зведена огорожа. Для будівництва каміну 5 років тому була закуплена цегла. Будувати камін мав батько позивачки, який був пічником, але ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. У будинку позивачка зберігає свої меблі та речі. На території господарства є сад, який доглядає позивачка, саджає молоді дерева, обробляє город.

Через двір спірного будинку розташованого по АДРЕСА_1 є прохід до господарства по АДРЕСА_1 , у якому проживає позивачка.

Земельна ділянка, яка розташована по АДРЕСА_1 , перебуває у комунальній власності Тростянецької міської ради та в приватну власність чи оренду не передавалася.

Фактично здійснюючи володіння та користування нерухомим майном понад 10 років, позивачка не має можливості у повній мірі розпоряджатися ним на правах власниці. Правовстановлюючі документи на будинок відсутні.

Посилаючись на указані обставини представник позивачки просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Ухвалою суду від 23.03.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження,призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.04.2023 закрито підготовче провадження у вказаній справі, призначено до розгляду по суті та за клопотанням представника позивачки витребувано докази у справі.

У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали повністю, обґрунтувавши обставинами викладеними у позовній заяві, просили задовольнити заявлені вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить судовий розгляд справи здійснювати без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спорами про право власності, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 (а.с. 3).

У будинку розташованому по АДРЕСА_1 проживав дідусь позивачки, по лінії батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4-7).

Відповідно до повідомлення та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 72250205, 72250197 від 25.04.2023 наданих державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори Східного управління Міністерства юстиції Воропай В.В., спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заведена. Заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався (а.с. 49-51).

Як вбачається з інформаційної довідки виданої КП ОМР «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» від 02.03.2023 за № 239, а також технічного паспорта на будинок, станом на 02.03.2023 за даними інвентаризації за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані наступні будівлі та споруди: під літ. «А» житловий будинок загальною площею 41,7 кв.м. та житловою площею 16,8 кв.м., 1958 року будівництва; під літ. «а» прибудова; під літ. «Б» сарай-прибудова; під літ. «б» прибудова; під літ. «пг» погріб; під № 1-3 огорожа. Станом на 31.12.2012 реєстрація права власності на дане будинковолодіння відсутня (а.с. 8-16).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер довідки 329606576 від 19.04.2023, право приватної власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , не зареєстроване (а.с. 48).

З матеріалів інвентарної справи на господарство, яке розташоване по АДРЕСА_1 , вбачається, що власником, фактичним користувачем та забудовником даного господарства значиться ОСОБА_3 (а.с. ).

Згідно довідки виданої Тростянецькою міською радою від 17.03.2023 за №ЦНАП-46, земельна ділянка, що розташована по АДРЕСА_1 знаходиться у комунальній власності Тростянецької міської ради та у приватну власність чи оренду не передавалася (а.с. 25).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_2 з 1990 року. За час проживання вона пам`ятає, що в будинку розташованому по АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які померли до початку 2000-х року. Після їх смерті у даному будинку проживали квартиронаймачі до 2010 року, а потім там стала господарювати позивачка, яка доглядає за господарством близько 10-12 років.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_3 з 1955 року. Вона пам`ятає, що раніше у будинку по АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , які давно померли та після їх смерті за господарством доглядав їх син ОСОБА_9 із дружиною ОСОБА_10 . Потім у будинку проживала якась знайома ОСОБА_9 . Близько 13 років за господарством доглядає позивачка.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи питання про наявність підстав для визнання права власності на спірне нерухоме майно за набувальною давністю, суд враховує таке.

За змістом частин 1 та 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Отже, зі змісту вказаної норми ЦК України, а також роз`яснень, які містяться у п. 9 постанови пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові «По судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 за № 5, при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчать про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалося протягом всього строку набувальної давності.

Право власності належить до числа таких суб`єктивних прав, які можуть виникнути при наявності певного юридичного складу.

Так, виходячи зі змісту частини 1 статті 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи, та які у сукупності повинен довести позивач (статті 13, 81 ЦПК України), є: законність об`єкту володіння; добросовісність заволодіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (строк володіння); безтитульність володіння.

Добросовісність володіння визначається поведінкою, діями фактичного володільця на момент передачі йому майна (на початковий момент), який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Незаконний володілець на протязі всього володіння майном має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

Безтитульність володіння передбачає, що право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Крім того, оскільки право власності за набувальною давністю набувається за рішенням суду, то на момент прийняття рішення право володіння позивача не має бути припинено.

Тобто, під безтитульністю володіння слід розуміти фактичне володіння, яке не спирається на які-небудь правові підстави володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Відповідно до правового висновку, якого дійшла Велика палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження №12-291гс18), правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Установлені судом обставини свідчать про те, що позивачка фактично володіє спірним будинком без будь-якого правового титулу більше десяти років, володіння позивачки є відкритим і безперервним. Також судом не встановлено обставин, які свідчать про недобросовісне заволодіння ОСОБА_1 спірним будинком.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачкою права власності за набувальною давністю на спірний житловий будинок та господарські будівлі.

Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Тростянецької міської ради Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий 21.12.2018 органом 5927, РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач Тростянецька міська рада Сумської області, адреса місцезнаходження: вул. Миру, 6, м. Тростянець, Сумська область, 42600, .

Повне рішення суду складено 16 травня 2023 року.

Суддя О. О. Огієнко