Справа № 199/7163/23
Провадження № 6/242/105/23
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
17 листопада 2023 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампіс Фінанс», про заміну сторони виконавчого провадження,-
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Дослідивши письмові докази по справі та обґрунтування поданої заяви, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 ч.2 ст.11 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язнні (крім випадків, передбачених ст..515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через воєвиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої сторони на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво заміна сторін чи третіх осіб (право попередників) іншою особою (правонаступником) у разі вибуття з процесу суб`єкта спірних чи встановлених судом правовідносин.
При процесуальному правонаступництві має місце перехід процесуальних прав та обов`язків під час процесу від однієї особи, яка була стороною або третьою особою у справі, до іншої, яка не брала участі у справі.
Основою процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правах та обов`язках. У цивільному праві воно поділяється на універсальне та сингулярне, коли правонаступництво відбувається щодо всіх прав та обов`язків суб`єкта цивільних відносин, а також коли стосується лише певної частини таких прав та обов`язків.
Процесуальне правонаступництво є завжди загальним щодо матеріального. Тобто у цивільному процесі до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки, не може бути половинчастого (часткового) правонаступництва.
Отже, вступаючи у процес, правонаступник має довести своє право на правонаступництво прав та обов`язків конкретного суб`єкта цивільних процесуальних правовідносин.
Зазначені обставини є істотними для висновку про настання чи не настання юридичного факту переходу прав вимоги від первісного кредитора до наступного кредитора.
На підтвердження заявлених вимог заявником надано копії постанови про відкриття виконавчого провадження; постанова Великої Палати Верховного суду України по справі № 183/4196/21 (витяг з Єдиного державного реєстру судових рішень); Договору № 15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та Додаток № 3 до нього; Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором № 15-02/23; Договору № 08-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та Додаток № 3; Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором № 08-05/23.
Копію виконавчого напису, а також доказів на підтвердження оплати повної вартості прав вимоги за кредитним договором (платіжного доручення) суду не надано.
Отже, правонаступником не доведено право на наступництво прав та обов`язків конкретного суб`єкта цивільних процесуальних правовідносин відносно боржника ОСОБА_1 .
Таким чином, суд дійшов висновку, що заява не обґрунтована, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампіс Фінанс», про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя