УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/10493/23

провадження № 6/521/191/23

12 травня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Жезняк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису до виконання, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису до виконання, посилаючись на те, що відповідно до приписів виконавчого напису нотаріуса №411, виданого 26 лютого 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою Іриною Вікторівною, звернуто стягнення на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 згідно договору іпотеки, посвідченого 13 вересня 2007 року Білоусовою Н.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за № 5766, зазначене нерухоме майно передане ОСОБА_2 в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13 вересня 2007 року, що укладений між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк», строк платежу за якими настав 21 червня 2013.

Заявник вказує, що на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідченого Шевченком Д.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 08 грудня 2011 року за реєстровими № 2949, 2950, а також Акту прийому-передачі Документації за Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 09 лютого 2012 року - до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» перейшли права первісного кредитора Акціонерного інноваційного банку «Укрсиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та AT «Дельта Банк» набуло статусу Нового кредитора, а відповідно до договору № 582/К купівлі-продажу майнових прав від 04 червня 2018 року між AT «Дельта Банк» та фізичної особи- ОСОБА_1 , за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2018-03-21 -000027-а від 11.05.2018 року, AT «Дельта Банк» передав ОСОБА_1 у власність майнові права, які виникли, та включають право вимоги до боржників, поручителів за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13 вересня 2007 року та за іпотечним договором б/н в забезпечення виконання договору № 0 від 13 вересня 2007 року.

Заявник просить суд замінити стягувача Публічне акціонерне Товариство «Дельта Банк» його правонаступником ОСОБА_1 (реєстраційний номер картки платника податків: НОМЕР_1 ) у виконавчому провадженні № 48052784 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 за кредитним договором № 0 від 13 вересня 2007 року, відкритого 09.07.2015 року на підставі виконавчого напису нотаріуса № 411 від 26.02.2014 року; замінити стягувача Публічне акціонерне Товариство «Дельта Банк» його правонаступником ОСОБА_1 (реєстраційний номер картки платника податків: НОМЕР_1 ) у виконавчому документі: виконавчому напису нотаріуса № 411 виданого 26.02.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою Іриною Вікторівни, яким звернуто стягнення на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , згідно договору іпотеки, посвідченого 13 вересня 2007 року Білоусовою Н.В. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 5766, зазначене нерухоме майно передане ОСОБА_2 в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13 вересня 2007 року; поновити ОСОБА_1 пропущений строк для пред`явлення виконавчого напису № 411 виданого 26.02.2014 року до виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до виконавчого напису від 26 лютого 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №411, ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу пропонує звернути стягнення на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ставкове Березовського району Одеської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце роботи: невідоме). Згідно Договору іпотеки, посвідченого 13 вересня 2007 року Білоусовою Н.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за № 5766, зазначене нерухоме майно передане ОСОБА_2 в іпотеку Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк» у якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13 вересня 2007 року, що укладений між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нова Єгорівка Первомайського району Харківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце роботи: невідоме) та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», строк платежу за якими настав 21 червня 2013 року. На підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідченого Шевченком Д.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 08 грудня 2011 року за реєстровим № 2949, 2950, а також Акту прийому-передачі Документації за Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 09 лютого 2012 року - до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» перейшли права первісного кредитора Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та AT «Дельта Банк» набуло статусу Нового кредитора згідно ст.ст. 512-514, 516, 517 ЦК України. Строк, за який провадиться стягнення: з 19 грудня 2011 року по 21 червня 2013 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку, пропонується задовольнити вимоги стягувача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (місцезнаходження: 01133, місто Київ, вулиця Щорса, 36-Б, код ЄДРПОУ - 34047020, п/р № НОМЕР_4 в AT «Дельта Банк», МФО 380236) в сумі розміром 155 306 (сто п`ятдесят п`ять тисяч триста шість) гривень 39 копійок, з яких: сума заборгованості за кредитом - 13 125 (тринадцять тисяч сто двадцять п`ять) доларів США 00 центів, що згідно курсу НБУ складає 104 908 (сто чотири тисячі дев`ятсот вісім) гривень 13 копійок; сума заборгованості за відсотками - 6 305 (шість тисяч триста п`ять) доларів США 30 центів, що згідно курсу НБУ складає 50 398 (п`ятдесят тисяч триста дев`яносто вісім) гривень 26 копійок. Кошти, отримані від реалізації вказаного нерухомого майна, перерахувати для погашення заборгованості на п/р № НОМЕР_4 в AT «Дельта Банк», МФО 380236, ЄДРПОУ - 34047020. Також стягнути суму в розмірі плати за вчинення виконавчого напису, що становить 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, сплачену стягувачем (Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк»), яку перерахувати для погашення заборгованості на п/р № НОМЕР_4 в AT «Дельта Банк», МФО 380236, ЄДРПОУ -34047020.Цей виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення та може бути пред`явлений до примусового виконання до державної виконавчої служби протягом одного року.

Згідно із інформацією про виконавче провадження від 22 квітня 2023 року, виконавче провадження №48052784 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 26 лютого 2014 року №411 про звернення стягнення на майно, боржник: ОСОБА_2 , стягувач: ПАТ «Дельта Банк» завершено постановою про повернення виконавчого документу стягувачеві п. 9 ч. ст. 37 (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника); підстава: згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстрована квартира під АДРЕСА_1 ; згідно іпотечного договору квартира під АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці ПАТ «УкрСиббанк», розмір основного зобов`язання 15000 доларів США; Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», набравшим чинності 11.06.2014 року, введено мораторій на примусове стягнення нерухомого житлового майна, визначенного в Законі; таким чином, звернення стягнення на квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 41,5 кв.м., що перебуває в іпотеці ПАТ «УкрСиббанк», підпадає під дію мораторію введенного Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», набравшого чинності 11.06.2014 року.

Відповідно договору № 582/К купівлі-продажу майнових прав від 04 червня 2018 року, укладеного між AT «Дельта Банк» та фізичною особою - ОСОБА_1 , за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2018-03-21-000027-а від 11 травня 2018 року, AT «Дельта Банк» передав ОСОБА_1 у власність майнові права, які виникли, та включають право вимоги до боржників, поручителів за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13 вересня 2007 року та за іпотечним договором б/н в забезпечення виконання договору № 0 від 13 вересня 2007 року.

Згідно із договором відступлення права вимоги за іпотечним договором від 04 червня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» передав новому іпотекодержателю - фізичній особі ОСОБА_1 , право вимоги за договором іпотеки б/н від 13 вересня 2007 року, з усіма додатками та додатковими угодами, між Відкритим акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та фізичною особю ОСОБА_2 , в якості забезпечення виконання зобов`язань боржника ОСОБА_3 за кредитним договором № 0 від 13 вересня 2007 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 87 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до положень ст. 88 Закону «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Згідно з ст. 90 Закону «Про нотаріат» стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Тобто, виконавчий напис нотаріуса підлягає зверненню до примусового виконання. Тільки після відкриття виконавчого провадження кредитор набуває статусу стягувача у виконавчому провадженні.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

З наведеного вбачається, що нормами ЦПК України встановлена можливість поновлення пред`явлення до виконання саме виконавчого листа, а не виконавчого напису, як помилково вважає заявник.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно з п. 1 глави 16 наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року №296/5 (далі - Порядок №296/5), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду.

Відповідно до п.2 глави 16 Порядку №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно з пп. 3.1 п. 3 глави 16 Порядку №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Відповідно до пп. 7.2 п.7 глави 16 Порядку №296/5, при кожному наступному вчиненні виконавчого напису за одним і тим самим зобов`язанням повторне подання копії документа, що встановлює заборгованість, не вимагається. У цих випадках нотаріус вимагає подання двох примірників витягу з особового рахунку та оригіналу зобов`язання.

Таким чином, Порядком №296/5 передбачено наступне вчинення виконавчого напису нотаріуса за одним і тим самим зобов`язанням. А тому заявник, не позбавлений права на поновлення строку пред`явлення виконавчого напису до виконання шляхом звернення до нотаріуса, який видав виконавчий напис за вказаним зобов`язанням.

Слід відмітити, що виконавчі листи та виконавчі написи нотаріуса є різними видами виконавчих документів.

При цьому, нормами ЦПК України не передбачено повноважень суду поновлення строку пред`явлення виконавчого напису нотаріуса до примусового виконання. З вказаного слідує, що застосувати аналогію права до інституту поновлення строку пред`явлення виконавчого напису нотаріуса із поновленням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, неможливо, оскільки виконавчий напис не має преюдиційної сили для суду.

Суд наголошує, що норми ст. 433 ЦПК України спрямовані, насамперед, для забезпечення примусового виконання виконавчих листів суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Водночас, питання поновлення строку для пред`явлення виконавчого напису до виконання, виходять за межі повноважень суду, які визначає Цивільний процесуальний кодекс України.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про нотаріат», ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 512, 514, 516 ЦК України, ст. 260, 261, 263, 353, 433, 442 ЦПК України, суд

Ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису до виконання, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

12.05.23