Справа № 296/6996/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2023 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Шкиря В.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кудіної Марії Геннадіївни про поновлення процесуального строку для подачі доказів та заяви про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 296/6996/22за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кудіної Марії Геннадіївни до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В :

06.11.2023 представник заявника адвокат Кудіна М.Г. через систему "Електронний суд" звернулася до суду із заявою в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №296/6996/22 та просила вирішити питання щодо стягнення з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 50000 грн. витрат на правничу допомогу.

08.11.2023 ухвалою суду заявнику було повернуто заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду, у зв`язку з тим, що до заяви не долучено доказів направлення копії заяви і доказів стороні відповідача АТ «Сенс Банк», як те передбачено ч.2 ст.183 ЦПК України.

14.11.2023 року від представника позивача адвоката Кудіної М.Г. надійшла заява, якою остання просить поновити строк встановлений ч.8 ст.141 ЦПК України для подачі доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу і подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Адвокат вказує, що не направила відповідачеві копію заяви про ухвалення додаткового рішення оскільки судова практика з цього приводу не є чіткою. А також на той факт, що система "Електронний суд не містить функції відправлення іншим сторонам по справі такої заяви з додатками, що також на думку представника позивача підтверджує той факт, що порядок подання такої заяви не є остаточно визначеним.

Дослідивши вказане клопотання, суд дійшов наступного.

Статтею 270 ЦПК України встановлено порядок ухвалення судом додаткового рішення у цивільній справі, відповідно до якого суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, процесуальним законом визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, однією з яких є невирішення питання про судові витрати разом з ухваленням судового рішення у справі (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).

Частиною другою статті 270 ЦПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

За загальним правилом, у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі, процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також окремих процесуальних питань, зокрема, розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

У відповідності достатті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Вирішуючи питання про поновлення строку, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строків на подачу відповідної заяви та зазначити, з яких підстав подане скаржником клопотання не може бути задоволене.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу;2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат.

З матеріалів справи слідує, що 25.06.2023 представник позивача подав заяву про розгляд справи 27.06.2023 без її участі та заявив, що маються витрати на правову допомогу, на підтвердження чого докази будуть надані протягом 5 днів з дати винесення судом рішення (а.с.134 т.2). При цьому звертаючись до суду представник позивача заявляв, що очікуваний розмір судових витрат 20000,00 гривень (а.с.6 т.1)

Представник відповідача також просив проводити судовий розгляд справи 27.06.2023 без його участі (а.с.130 зворотній бік т.2 ).

Справу було розглянуто судом без участі сторін та їх представників, повний текст судового рішення виготовлено 01 листопада 2023 року (а.с.140-145 т.2) Надіслано судом до реєсту судових рішень: 03.11.2023. Зареєстровано в реєстрі: 04.11.2023. Оприлюднено: 07.11.2023 .

06.11.2023 представником позивача адвокатом Кудіною М.Г. до суду через систему Електронний суд подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.

Тобто принаймні 06.11.2023 представник позивача дізнався про ухвалене рішення у цій справі №296/6996/22

08.11.2023 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира вказана заява залишена без розгляду з підстав, що до заяви не долучено доказів направлення копії заяви і доказів стороні відповідача АТ «Сенс Банк», як те передбачено ч.2 ст.183 ЦПК України. Ухвала не оскаржувалася.

10.11.2023 представник позивача адвокат Кудіна М.Г. направила поштою на адресу відповідача АТ «Сенс Банк» копії заяви про стягнення понесених судових витрат на правову допомогу та доказів про що свідчить накладна 026 від 10.11.2023 та звернулася до суду з заявою про поновлення процесуальних строків - 13.11.2023

Так ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Можливість подання сторонами доказів у підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Тобто, докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суді першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Так, фактично представник позивача подав докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (оскільки вперше звернувся з такою заявою 06.11.2023) та зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів(а.с.134 т.2). При цьому звертаючись до суду представник позивача заявляв, що очікуваний розмір судових витрат 20000,00 гривень (а.с.6 т.1), а представник відповідача не був позбавлений права заперечувати проти стягнення судових витрат.

Отримавши 09.11.2023 ухвалу суду про залишення заяви без розгляду від 08.11.2023 ОСОБА_2 вже 10.11.2023 не зволікаючи направила докази понесених витрат відповідачу та звернулася до суду з заявою про поновлення строків на звернення до суду разом з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №296/6996/22.

Враховуючи викладене вважаю за можливе клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кудіної Марії Геннадіївни про поновлення процесуального строку задовольнити та призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат у справі №296/9669/22, як те передбачено .

Керуючись ст.127,260,261,353,354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кудіної Марії Геннадіївни про поновлення процесуального строку задовільнити.

Поновити представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Кудіній Марії Геннадіївні строк на подачу доказів понесення судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги адвокатом і для подання заяви про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №296/6996/22.

Призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат у справі №296/9669/22 на 14.12.23 о 14:00 год. яке відбудеться у приміщенні Корольовського районного суду м.Житомира за адресою: м. Житомир, майдан Соборний, 1, зал № 332.

Викликати в судове засідання сторони та їх представників

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання , проте може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20.11.2023

Суддя В. М. Шкиря