Справа № 706/537/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Орендарчука М.П.,

при секретарі Пізняк Т.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Задояний Юрій Вікторович, до Христинівської міської ради про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Задояного Ю.В. звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що Згідно договору дарування житлового будинку від 26.12.2018 року ОСОБА_2 подарував позивачці житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 69.8 кв.м., житловою 35.2 кв.м. Згідно договору дарування земельної ділянки від 26.12.2018 року ОСОБА_2 подарував позивачці земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0185, розташовану по АДРЕСА_1 . Після придбання будинку позивач провела в ньому реконструкцію зробивши прибудову та веранду, в результаті чого площа будинку змінилась. Згідно технічного паспорта від 27.12.2022 року житловий будинок АДРЕСА_1 складається з Житлового будинку А1, загальною площею 92.2 кв.м., житловою площею 53.7 кв.м., прибудови а2, веранди а3, прибудови а4, літньої кухні Б1, сараю В1, гаража Г1, вбиральні Д1, погріб Е1, колодязь №1. 01.05.2023 року позивач звернулась до виконавчого комітету Христинівської міської ради для оформлення майнових прав на, що отримала роз`яснення у формі довідки №38, згідно якої станом на день звернення прямої дії для введення в експлуатацію реконструкції житлового будинку за рахунок будівництва веранди та прибудови немає. Але право власності на об`єкт може бути визнано за рішенням суду. Після закінчення будівництва позивач має на меті отримати документи про право власності на новий об`єкт, що є можливим лише після введення його в експлуатацію. Ввести об`єкт нерухомості в експлуатацію вона не має можливості, так як відповідно до Порядку введення об`єктів в експлуатацію необхідно отримати рішення суду, що й стало підставою звернення до суду.

Ухвалою суду від 17.05.2023 відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.11.2023 закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Задояний Ю.В. у судове засідання не з`явились, проте від представника позивача надійшла до суду заява, в якій останній просить розглянути справу без його участі та участі позивача, у заяві також зазначено, що вони позовні вимоги підтримують повністю.

В судове засіданні відповідач Христинівська міська рада не з`явилась, проте від відповідача до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, у заяві також зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнають повністю та не заперечують проти їх задоволення.

За таких умов суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та їх представників.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно договорів дарування зареєстрованих в реєстрі за № № 1880, 1881 від 26.12.2018 року, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 69,8 кв.м., житловою 35,2 кв.м. та земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0185, розташованої по АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та технічного паспорта на будинок садибного типу вбачається, що після придбання будинку позивач ОСОБА_1 провела в ньому реконструкцію, зробивши прибудову та веранду, в результаті чого площа будинку змінилась і відповідно до технічного паспорта, виготовленого КП «ЧООБТІ» та зазначеного вище витягу станом на 15.12.2022 року житловий будинок АДРЕСА_1 складається з: житлового будинку А1, загальною площею 92.2 кв.м., житловою площею 53.7 кв.м., прибудови а2, веранди а3, прибудови а4, літньої кухні Б1, сараю В1, гаража Г1, вбиральні Д1, погріб Е1, колодязь №1, де зазначено, що рік спорудження/реконструкції - веранди а3, прибудови а4 - 2021.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ч. 4ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Пункт 8 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК України) та землекористувачі (стаття 95 ЗК України). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі N6-1328цс15, згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати наявним спір про право.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 01.05.2023 року звернулась до виконавчого комітету Христинівської міської ради із заявою про прийняття в експлуатацію самочинно збудованого нею нерухомого майна на що отримала роз`яснення у формі довідки №38 про те, що станом на день звернення прямої дії для введення в експлуатацію реконструкції житлового будинку за рахунок будівництва веранди та прибудови немає, але цим органом позивачу було роз`яснено, що зазначене питання слід вирішувати лише у судовому порядку.

Таким чином, питання щодо прийняття самочинно збудованого нерухомого майна в експлуатацію було предметом розгляду компетентного державного органу, яким прийнято рішення про відмову позивачці в узаконенні самочинного будівництва у позасудовому порядку, що свідчить про наявність спору про право.

Згідно ст. 376 ЦК суди, розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Водночас згідно із ч. 3ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, а саме об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 року № 158 затверджено Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, яким передбачена процедура введення в експлуатацію лише індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05.08.1992 року по 09.04.2015 року та будівель і споруд сільськогосподарського призначення, збудованих до 12.03.2011 року.

Згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Частиною 3ст. 375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

З вказаного вище вбачається, що будівництво прибудови та веранди було здійснено позивачем на належній їй на праві приватної власності земельній ділянці, що була відведена для цієї мети, а саме, на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, але без отримання необхідних дозволів на здійснення будівельних робіт, а тому згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України вказане нерухоме майно є самочинно збудованим.

Судом встановлено, що вказане вище самочинно збудоване нерухоме майно не порушує права суміжних землевласників - Христинівської міської ради, що є відповідачем у справі, та що підтверджується відзивом відповідача про визнання позову.

Відповідно до ч. 5ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи, що позивач є власником земельної ділянки, на якій розташоване самочинно збудоване нею нерухоме майно - прибудова та веранда, земельна ділянка була відведена для цієї мети, а саме, на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місцезнаходження яких не порушує права інших осіб, дане нерухоме майно придатне для подальшої експлуатації, а також враховуючи те, що на теперішній час за таких обставин єдиним способом захисту своїх особистих майнових прав для позивача є спосіб визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, з послідуючим прийняття його в експлуатацію відповідно до вимог чинного на теперішній час законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Задояний Юрій Вікторович, до Христинівської міської ради про визнання права власності на майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та який складається з житлового будинку А1, загальною площею 92.2 кв.м., житловою площею 53.7 кв.м., прибудови а2, веранди а3, прибудови а4, літньої кухні Б1, сараю В1, гаража Г1, вбиральні Д1, погреба Е1, колодязя №1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 20.11.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 );

Представник позивача: адвокат Задояний Юрій Вікторович (20001, Черкаська область, Уманський район, м. Христинівка, вул. Садова, 15);

Відповідач: Христинівська міська рада (20001, Черкаська область, Уманський район, м. Христинівка, вул. Соборна, 30, 8).

Суддя М. П. Орендарчук