Справа №487/1110/22
Провадження №2/487/660/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

02.05.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:головуючого-судді Кузьменко В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо транспортної пригоди, в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2021 року представник ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» шкоду, завдану в результаті дорожньо транспортної пригоди, в порядку регресу у розмірі 15950 грн., та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.12.2020 року по вул. Колодязній, біля буд. №11 у м. Миколаєві сталась ДТП, за участю ЗАЗ Daewoo Sens НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 ДТП трапилось внаслідок порушення ОСОБА_1 п.п. 2.10 "а" ПДР України, що підтверджується постановою Центрального районного суду м. Миколаєва по справі №490/8919/20 від 02.02.2021 року. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ЗАЗ Daewoo Sens НОМЕР_1 застраховано згідно полісу №156024691 від 15.04.2020 року в ПАТ "Страхова компанія "Саламандра".

08.12.2020 року до ПрАТ "СК "Саламандра" звернувся водій Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_2 . На виконання умов полісу №156024691 та на підставі акту огляду після ДТП транспортного засобу від 09.12.2020 рок, ремонтної калькуляції від 28.12.2021 року№0030164.12, заяви власника пошкодженого транспортного засобу від 18.01.2021 року, Страхового акту №0030164.12.20/1 від 13.04.2021 року, ПрАТ "СК "Саламандра" здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 17 410 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1396 від 16.04.2021 року.

Таким чином, з моменту виплати ПрАТ "СК "Саламандра" страхового відшкодування,виникає нове грошове регресне зобов`язання де ПрАТ "СК "Саламандра" є кредитором.

02.01.2020 року між ПрАТ "СК "Саламандра" та ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ" був укладений Договір про надання фінансових послуг факторингу №02.01.2020-СК від 02.01.2020 року, щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли, згідно Акту прийому-передачі документів №13-02 від 19.04.2021 рокудо ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 39 Переліку переданих регресних вимог №02-21, який є невід`ємною частиною Договору факторингу №02.01.2020-СК від 02.01.2020 пправо вимоги до ОСОБА_1 перейшло до ТОВ"МАРКМ.КАПІТАЛ".

19.04.2021 року ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ" направило відповідачу претензію №06886 про відшкодування шкоди в порядку регресу. У подальшому між сторонами було укладено договір про розстрочку сплати заборгованості від 28.04.2021 року №0030164.12.20/1.

Боржником було внесено оплату у відповідності до графіку погашення, передбаченого договору реструктуризації, що підтверджується випискою по рахунку ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ" за 28.05.2021 року. У зв`язку з відсутністю доплати у розмірі 15950 грн. ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ" відповідачу надіслано лист за виз. №06886/1, яким повідомлено про вимушене звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

29.07.2022 ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач повідомлявся судом про розгляд даної справи належним чином. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «Саламандра» та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту. Згодом, 02.01.2020 року між позивачем та ПрАТ «СК «Саламандра» укладено договір надання фінансових послуг факторингу за яким позивач придбав право вимоги за грошовими зобов`язаннями перед ПрАТ «СК «Саламандра».

Постановами Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.12.2020 року та від 02.02.2021 року ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 та 122-4 КУпАП визнано водія ОСОБА_1 .

На виконання умов полісу №156024691 та на підставі акту огляду акту огляду після ДТП транспортного засобу від 09.12.2020 рок, ремонтної калькуляції від 28.12.2021 року№0030164.12, заяви власника пошкодженого транспортного засобу від 18.01.2021 року, Страхового акту №0030164.12.20/1 від 13.04.2021 року, ПрАТ "СК "Саламандра" здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 17 410 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1396 від 16.04.2021 року.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р. розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоду, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Судом встановлено, що не відшкодована різниця завданої майнової шкоди складає 15950 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, неправомірними діями відповідача пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) ОСОБА_2 було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вказує ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі.

Відповідно п. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

ПрАТ «СК «Саламандра» виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу та виплачено ОСОБА_2 в розмірі 17 410 грн.

Відповідно до пункту 39 Переліку переданих регресних вимог №02-21, який є невід`ємною частиною Договору факторингу №02.01.2020-СК від 02.01.2020 право вимоги до ОСОБА_1 перейшло до ТОВ"МАРКМ.КАПІТАЛ".

19.04.2021 року ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ" направило відповідачу претензію №06886 про відшкодування шкоди в порядку регресу. У подальшому між сторонами було укладено договір про розстрочку сплати заборгованості від 28.04.2021 року №0030164.12.20/1 12 платежів по 1450 грн.

Відповідачем було внесено оплату у відповідності до графіку погашення, передбаченого договору реструктуризації, що підтверджується випискою по рахунку ТОВ "МАРКС.КАПІТАЛ" за 28.05.2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Ураховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не відшкодував позивачу кошти в порядку регресу, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти у розмірі 15 950 грн.

Щодо відшкодування судових витрат суд виходить з наступного:

Позивач просив суд стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Стаття 137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач просив стягнути на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн 00 коп.

Позивач надає суду Договір про надання професійної правничої допомоги № 37/2022 від 04.01.2022 року, копію ордеру на надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), акт виконаних робіт (наданих послуг).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Тому ураховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що стягненню з позивача на користь відповідача підлягають документально підтверджені та обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн 00 коп.

Враховуючи вище викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2 481 грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн 00 коп.

Відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо транспортної пригоди, в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» матеріальну шкоду в розмірі 15950 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 2481 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В.Кузьменко