СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/171/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши заяву Чередниченко Анни Віталіївни , яка здійснює представництво інтересів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_4 ), треті особи: Державне підприємство «Сетам» (01001, м.Київ, вул.Стрілецька, 4-6), приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області - Селезньов Максим Олександрович (49005, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 2Н, прийм.263-265) про визнання права власності на майно за заповітом та витребування з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2023 р. позивачі засобами поштового зв`язку звернулись до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом у якому просять визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 право власності по 1/6 частини квартири АДРЕСА_5 та по 1/6 частини квартири АДРЕСА_6 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та звільнити з під арешту майно, а саме: частину квартири АДРЕСА_5 , частину квартири АДРЕСА_6 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.07.2023 р. відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.

27.10.2023 р. адвокат Чередниченко А.В. засобами поштового зв`язку направлено до суду уточнену позовну заяву у якій просить: визнати за ОСОБА_6 право власності на частину квартири АДРЕСА_5 та на частину квартири АДРЕСА_6 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 ; визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 право власності по 1/6 частини квартири АДРЕСА_5 та по 1/6 частини квартири АДРЕСА_6 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребувати з чужого незаконного володіння частину квартири АДРЕСА_5 ; звільнити з-під арешту майно, а саме частину квартири АДРЕСА_6 .

31.10.2023 р. Ухвалою суду у підготовчому засіданні у зв`язку із включенням до змісту позовних виомг вимоги про витребування спірного майна із чужого незаконного володіння, залучений співвідповідач ОСОБА_7 , третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області - Селезньов М.О. У підготовчому засіданні оголошена перерва.

06.11.2023 р. до суду надійшла заява від адвоката Чередниченко А.В. про забезпечення позову у якій просить: накласти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_5 , власником якої відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_7 ; заборонити вчиняти певні дії, а саме, шляхом зупинення реалізації арештованого майна квартири та заборони Державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії з проведення електронних торгів та оформлення результатів електронних торгів, до розгляду справи по суті, а також заборони приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньову Максиму Олександровичу вчиняти дії щодо продажу квартири АДРЕСА_6 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 .

Суд, ознайомившись із матеріали справи, заявою про забезпечення позову, вважає, що в її задоволенні слід відмовити.

Щодо вимог про заборону Державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії з проведення електронних торгів та оформлення результатів електронних торгів, до розгляду справи по суті; заборону приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньову Максиму Олександровичу вчиняти дії щодо продажу квартири АДРЕСА_6 в порядку примусового виконання виконавчого листа №203/1330/20, виданого Кіровським районним судом м.Дніпропетровськ 05.05.2021 р. - дані види забезпечення позову вже вирішувались ухвалою суду від 21.07.2023 р., яка постановою Київського апеляційного суду від 19.09.2023 р. залишена без змін.

Щодо вимог про: заборону вчиняти певні дії, а саме, шляхом зупинення реалізації арештованого майна квартири та заборони Державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії з проведення електронних торгів та оформлення результатів електронних торгів, до розгляду справи по суті; заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньову Максиму Олександровичу вчиняти дії щодо продажу квартири АДРЕСА_6 - вони також є тотожними, оскільки вже заявлялись представником позивачів і вирішувались в ухвалі Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року. Існування нових або додаткових обставин на їх обґрунтування представником позивачів не зазначено.

Щодо вимоги про накладення арешту та заборони на відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_5 , власником якої відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_7 із забороною вчинення ним будь-яких дій щодо відчуження вказаного майна, суд зазначає наступне.

У відповідності зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою сторін, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Представник позивачів, заявляючи клопотання про накладення арешту та заборони на відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_5 , просить суд накласти арешт на всю квартиру, однак позовними вимогами є визнання, зокрема, за позивачами права власності на частину квартири АДРЕСА_5 , що явно не є співмірним заходом.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд звертає увагу, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не лише під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову в разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, - ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (постанова Верховного Суду від 03.04.2019 у справі N 211/129/18-ц).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зазначене згоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 лютого 2020 року у справі N 381/4019/18.

Позивачі просять забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборони на відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_5 , яке на праві власності вже зареєстровано стягувачем - ОСОБА_7 у правовідносинах щодо стягнення боргу за договором позики на підставі рішення суду, яке змінено Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду (справа № 203/1330/20), тобто є остаточним і оскарженню не підлягає. У зв`язку із чим, суд доходить висновку, що такий вид забезпечення позову незаконно обмежить право власності ОСОБА_7 , оскільки не відповідає закону та не є пропорційним переслідуваній меті.

Суд зауважує, що обов`язком особи, яка подає заяву про забезпечення позову є його пропозиції щодо зустрічного забезпечення (п.6 ч.1 ст. 151 ЦПК України), а правом суду - вимагати або не вимагати таку особу забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути йому спричинені забезпеченням позову.

Частиною 1 ст. 154 ЦПК України визначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову (ч. 2 ст. 154 ЦПК України).

Суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення позову, якщо у суду є докази, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 5 ст. 154 ЦПК України).

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. При цьому розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення.

Зустрічне забезпечення застосовується з метою забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову; зустрічне забезпечення завжди носить майновий характер, що полягає в необхідності вчинення позивачем активних дій майнового характеру, спрямованих на фінансове забезпечення покриття можливих збитків, завданих забезпеченням позову. Як правило, зустрічне забезпечення здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. І лише якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення може бути здійснене в інший майновий спосіб (до прикладу, наданням гарантії, поруки, іншого фінансового забезпечення, вчиненням інших дій щодо усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову). Зустрічне забезпечення, яке повинен здійснити (виконати) позивач, завжди визначається судом у певному розмірі та має бути здійснене (виконане) позивачем в строк, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Отже, з наведеного вбачається, що зустрічне забезпечення є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів, а невжиття заходів як забезпечення позову, так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи те, що зустрічне забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи, беручи до уваги фактичні обставини справи та вимоги процесуального закону, очевидно, що наявні підстави для встановлення зустрічного забезпечення позову.

Відтак, в контексті вказаних положень закону, особа, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову має запропонувати зустрічне забезпечення з метою недопущення заподіяння збитків відповідача ОСОБА_7 , які можуть бути йому спричинені забезпеченням позову у справі.

Керуючись ст. ст. 149, 151-153, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Чередниченко Анни Віталіївни , яка здійснює представництво інтересів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_4 ), треті особи: Державне підприємство «Сетам» (01001, м.Київ, вул.Стрілецька, 4-6), приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області - Селезньов Максим Олександрович (49005, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 2Н, прийм.263-265) про визнання права власності на майно за заповітом та витребування з чужого незаконного володіння, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя : І.Ю. Єросова