"15" травня 2023 р. Справа № 363/2459/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., вирішуючи питання про прийняття заяви та відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Леденьов В.С., про встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИВ:

9 травня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , за підписом представника заявника адвоката Кашоїда М.Ю., про встановлення юридичного факту проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період часу з 21 грудня 1977 року по 30 жовтня 1998 року за адресою:

АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що 21 грудня 1977 року було розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . За час шлюбу у них народилися двоє дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Після розірвання шлюбу, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжували проживати в одному житловому приміщенні однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 6 червня 1995 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було видано свідоцтва про право власності, у рівних частках, на житлове приміщення за адресою:

АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , проте ОСОБА_4 не вступала у спадщину на частку квартири, що належала на праві власності

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , яка 21 березня 2006 року склала заповіт та заповіла своє майно донькам ОСОБА_2 та ОСОБА_7 24 квітня 2023 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_2 на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_8 , та у зв`язку із відмовою спадкоємиці ОСОБА_9 від своєї частки у спадковому майні на користь сестри ОСОБА_2 . При цьому, частки квартири за вказаною адресою, що належала на праві приватної власності ОСОБА_3 не може бути оформлена як спадкове майно, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не момент смерті ОСОБА_3 не перебували в зареєстрованому шлюбі та ОСОБА_4 не вступала у спадщину. А тому, з метою встановлення юридичного факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу є неможливість на необхідність оформлення спадщини на частки квартири, за адресою:

АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності батьку спадкоємиці ОСОБА_2 .

Ознайомившись з заявою та доданими до неї документами, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження у справі, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою статті 315 ЦПК України встановлено, які справи про встановлення факту підлягають розгляду судом.

Так, відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Як вбачається із заяви, заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю батьків ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період часу з 21 грудня 1977 року по 30 жовтня 1998 року, з метою подальшого оформлення спадщини в порядку спадкування за законом, проте заявник, звертаючись до суду із заявою в інтересах ОСОБА_2 , не врахував, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Так, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому у заяві відсутні будь-які посилання щодо спадкоємців ОСОБА_3 першої, другої чи третьої черги, за законом чи за заповітом, при наявності у нього двох доньок ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , які є спадкоємцями першої черги, а ОСОБА_3 , у разі можливості встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, - може бути спадкоємцем четвертої черги.

Також, у заяві не наведено обставин та не зазначено доказів, щодо наявності підстав неприйняття спадкоємцями першої черги чи їх відмови від права на спадкування майна після смерті ОСОБА_3 , що є на меті у ОСОБА_2 після встановлення заявленого юридичного факту.

Слід зазначити, що під час розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересованими особами, можуть бути особи, які мають право на спадщину, а за їх відсутності в якості заінтересованої особи необхідно вказувати орган місцевого самоврядування за місцем знаходження спадкового майна або за місцем відкриття спадщини.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 3 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження №61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19 (провадження №61-14968св20), від 12 січня 2022 року у справі №227/2188/21 (провадження №61-18156св21) та від 26 січня 2022 року у справі №568/310/21 (провадження №61-16757св21).

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Метою звернення із заявою про встановлення факту проживання однією сім`ю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без шлюбу, є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після його смерті у 1998 році.

Таким чином факт, про встановлення якого просить заявник, не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Також суд звертає увагу заявника на те, що інститут спільного проживання осіб, як чоловіка і жінки, який породжує юридичні наслідки, передбачений Сімейним кодексом України 2004 року і такий факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року. Сімейний кодекс України був прийнятий 10 січня 2002 року. Згідно Прикінцевих положень вказаного кодексу, він набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України. З вступом у дію Сімейного кодексу України втрачає чинність Кодекс про шлюб та сім`ю України. Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Цивільного кодексу України він набирає чинності з 01 січня 2004 року. Зазначене вище передбачено пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7«Про судову практику у справах про спадкування» та пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Таким чином, в розумінні цивільного процесуального законодавства України, встановлення факту проживання батьків спадкоємиці, які померли, однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у цьому випадку не є фактом, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Чинним законодавством України передбачено порядок визнання права власності на спадкове майно.

Згідно із частиною четвертою статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Аналіз змісту даної норми дає підстави для висновку про те, що наявність спору про право в контексті даної справи слід розуміти як наявність спору щодо прав на спадкове майно у заявника з іншими особами, у даному випадку спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_9 , або, з урахуванням роз`яснень пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» - територіальною громадою за місцем відкриття спадщини, яка за наявності на те підстав набула право подати заяву про визнання спадщини, яку бажає оформити заявник, відумерлою.

За таких обставин, заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження в цивільному судочинстві, наслідком чого, у відповідності до частини четвертої статті 315 ЦПК України, є відмова у відкритті провадження у справі та повернення заяви зі всіма додатками заявнику.

Керуючись статтями 186, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Леденьов В.С., про встановлення юридичного факту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач