Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Бедьо В.І.,

за участю секретаря судового засідання Пазяк С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до першої Ужгородської державної нотаріальної контори про скасування заборони на відчуження нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до першої Ужгородської державної нотаріальної контори про скасування заборони на відчуження нерухомого майна.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в ОСОБА_1 помер батько, ОСОБА_2 . Померлий батько Позивача був власником приватного домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, Позивач став спадкоємцем вказаного домоволодіння за законом.

01.09.2022 року Позивач звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Апшай Світлани Володимирівни з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за своїм померлим батьком. У видачі такого свідоцтва Позивачеві приватним нотаріусом було відмовлено у звязку з наявністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно накладеної на відповідне домоволодіння заборони (архівний запис), що була зареєстрована 04.10.2006 року першою Ужгородською нотаріальною конторою на підставі повідомлення Ужгородського будівельно-монтажного управління №2 від 31.05.1962 року, однак жодних документів, котрі б підтверджували як наявність правових підстав для накладення такого обтяження, так і цивільно - правових чи інших угод, укладених між Ужгородським будівельно-монтажним управлінням №2 та батьком Позивача ОСОБА_2 тощо віднайдено не було.

Вважає, що обтяження на відчуження домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 порушує право власності Позивача на вказане домоволодіння як спадкоємця такого за законом, а тому підлягає скасуванню.

Просить суд скасувати заборону (архівний запис), що була зареєстрована 04.10.2006 року першою Ужгородською нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 31.05.1962 року щодо власника ОСОБА_2 на об`єкт обтяження «невизначене майно, будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле,комментарий: мкрн Доманинці».

Відзиву на позов від відповідача не надходило.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, якихось клопотань не заявляв.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справа здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в позивача ОСОБА_1 помер батько, ОСОБА_2 , який був власником приватного домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач після смерті батька став спадкоємцем вказаного домоволодіння за законом.

При зверненні 01.09.2022 року Позивача до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Апшай Світлани Володимирівни з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за своїм померлим батьком виявилось, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно накладено на відповідне домоволодіння заборона (архівний запис), що була зареєстрована 04.10.2006 року першою Ужгородською нотаріальною конторою на підставі повідомлення Ужгородського будівельно-монтажного управління №2 від 31.05.1962 року на ім`я ОСОБА_2 , с. Доманинці, Ужгородський район, сума 700 крб..

Як вбачається з повідомлення Закарпатського обласного державного архіву № 66/01-21 від 21.02.2022 документів по накладенню та зняттю заборон за 1962 р. першої Ужгородської державної нотаріальної контори не виявлено.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав (абзац четвертий частини п`ятої статті 3 зазначеного Закону).

Тобто державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою. Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат».

Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

У цій справі предметом позову є, зокрема, скасування заборони на відчуження майна ОСОБА_2 , архівна дата 12.08.1998, дата виникнення 31.05.1962, при цьому дата виникнення заборони відповідає даті 04.10.2006 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Керуючись вимогами ст.ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про нотаріат» суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до першої Ужгородської державної нотаріальної контори про скасування заборони на відчуження нерухомого майна відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бедьо В.І.