Справа №760/9506/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» керівника Чабанової Н.В. про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ТОВ «КФ.ЮА» керівника Чабанової Н.В. про визнання договору позики недійсним.

Свої вимоги мотивує тим, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем вона звернулась до ТОВ «КФ.ЮА» із проханням надати їй у позику грошові кошти. Відповідачем дійсно були надані їй грошові кошти у кредит у розмірі 1000 гривень.

Зазначає, що фактично між нею та ТОВ «КФ.ЮА» не було укладено письмового договору із визначенням його істотних умов. Крім того, розмір процентів свідчить про недотримання відповідачем принципів розумності та справедливості.

Відповідач не повідомив їй всю інформацію щодо умов договору та ввів її в оману при отримані кредитних послуг.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір, оформлений на її ім`я в ТОВ «КФ.ЮА» на суму 1000 гривень з моменту оформлення договору та застосувати наслідки недійсності правочину.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що між ТОВ «КФ.ЮА» та ОСОБА_1 договори позики не укладались. Матеріали справи не містять доказів укладення будь-яких договорів між сторонами. Також, відсутні документи на підтвердження передачі коштів позивачу на виконання умов договору.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

З позову вбачається, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «КФ.ЮА» із проханням надати їй у позику грошові кошти. Відповідачем були надані позивачу грошові кошти у кредит у розмірі 1000 гривень.

Позивач посилається на те, що фактично між нею та ТОВ «КФ.ЮА» не було укладено письмового договору із визначенням його істотних умов. Крім того, розмір процентів свідчить про недотримання відповідачем принципів розумності та справедливості. Відповідач не повідомив їй всю інформацію щодо умов договору та ввів її в оману при отримані кредитних послуг.

У зв`язку з цим, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір, оформлений на її ім`я в ТОВ «КФ.ЮА» на суму 1000 гривень з моменту оформлення договору та застосувати наслідки недійсності правочину.

З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що між ТОВ «КФ.ЮА» та ОСОБА_1 договори позики не укладались. Матеріали справи не містять доказів укладення будь-яких договорів між сторонами. Також, відсутні документи на підтвердження передачі коштів позивачу на виконання умов договору.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Вбачається, що копія оспорюваного договору позики позивачем суду не надана.

Позивачем було заявлено клопотання про витребування у відповідача договору позики.

З довідки ТОВ «КФ.ЮА» від 06 серпня 2021 року вбачається, що станом на 06 серпня 2021 року між ТОВ «КФ.ЮА» та ОСОБА_1 договори позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, не укладались. Внаслідок чого, ТОВ «КФ.ЮА» не має жодних фінансових чи майнових претензій до ОСОБА_1 .

Вбачається, що будь-яких доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин ОСОБА_1 суду не надано, факт укладення спірного кредитного договору не доведено.

Доводи позивача ґрунтуються лише на її поясненнях.

Таким чином, підстав для визнання недійсним договору позики не вбачається.

З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 6, 203, 215, 526, 626-628 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» керівника Чабанової Н.В. (м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 6-А, офіс 602) про визнання договору недійсним.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: