У х в а л а

12 травня 2023 року

м. Київ

справа № 462/6955/15-ц

провадження № 61-3535ск23

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 січня 2023 року в справі за скаргою

ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Панчишина Володимира Романовича у виконавчому провадженні,

В с т а н о в и в:

07 березня 2023 року ОСОБА_1 (далі - заявник) надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 січня 2023 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 січня 2023 року і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - для сплати судового збору.

На виконання ухвали Верховного Суду від 22 березня 2023 року особою, яка подала касаційну скаргу, надано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, зазначивши, що судом не взято до уваги довідку Головного управління ДФС у Львівській області про отримані доходи ОСОБА_1 , а тому необґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору. Ухвала Верховного Суду

від 22 березня 2023 року суперечить висновкам, викладеним в ухвалі Касаційного цивільного суду від 28 березня 2023 року у справі 462/6846/21, де за аналогічних підстав його звільнено від сплати судового збору.

У постанові Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 367/862/19 вказано, що: «відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону, є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір)».

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані обставини (відсутність доходу) не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 , оскільки не характеризують у повній мірі його майновий стан та відсутність у нього інших доходів. Такими документами, наприклад, можуть бути довідки про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

За таких обставин, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір, визначений в ухвалі Верховного Суду від 22 березня 2023 року.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Частиною другою статті

127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз матеріалів на усунення недоліків свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його.

На підставі наведеного, керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду

від 22 березня 2023року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко