Справа № 346/5419/23
Провадження № 2-о/346/283/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Третьякової І.В.

за участю

секретаря судових засідань - Дутчак Х.В. ,

заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, -

У С Т А Н О В И В:

25 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої зокрема увійшла земельна ділянка площею 0,8256 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Вікно, Коломийського району, Івано-Франківської області. Заявниця має намір успадкувати вказане майно, однак протягом шести місяців з дня відкриття спадщини з заявою про її прийняття ОСОБА_1 до нотаріуса не звернулася та на момент смерті спадкодавиці разом з нею зареєстрованою не була, хоча постійно проживала та вела спільне господарство. В зв`язку з цим, просила суд встановити факт її постійного проживання разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, що матиме для неї юридичне значення, оскільки дозволить звернутися з заявою про прийняття спадщини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою заяву підтримала та пояснила, що вона народилася і все життя проживала в будинку баби та діда разом зі своєю сім`єю. В 1980 році виїхала та зареєструвалася за іншою адресою в м. Коломия, оскільки чоловікові дали кімнату в гуртожитку. В 1992 році з родиною, чоловіком та дітьми, повернулася жити в с.Вікно до діда та баби. Дід помер у 2012 році, а через пару років померла і баба. Спадщину після їх смерті вона не прийняла, оскільки з відповідною заявою до нотаріуса звернулася лише в 2023 році та мала намір прийняти її за фактом спільного проживання. Зазначила, що після смерті діда, баба проживала в літній кухні, а вона з чоловіком в будинку, які знаходилися на одному подвір`ї. Своїми коштами сплачувала за всі комунальні послуги, платила податок за землю. Пенсію баби витрачала їй на ліки. Також вони вели спільне господарство, тримали корову, свиней та курей, з якими поралася вона, оскільки баба була вже в роках та за станом здоров`я не могла фізично працювати, спільно харчувалися, вона доглядала за бабою до смерті та здійснила її поховання. У баби є ще одна онука, але вона на спадкове майно не претендує.

Представник заявниці в судовому засіданні підтримав заяву та додатково пояснив, що заявниця та спадкодавиця були зареєстрованими за різними адресами, однак на момент смерті спадкодавці ОСОБА_4 вони проживали разом. Заявниця здійснила поховання баби та відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину. Однак, для підтвердження цих обставин перед нотаріусом, необхідно встановити факт їхнього спільного проживання. За даних підстав, просив задовольнити вимоги заяви в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечувала та пояснила, що вона являється матір`ю заявниці та донькою померлої спадкодавці ОСОБА_4 . Проживає вона в тому ж селі Вікно, але на іншій вулиці. ОСОБА_1 постійно проживала разом з ОСОБА_4 з 1992 року за адресою: АДРЕСА_1 , хоча зареєстрованою спочатку була в АДРЕСА_2 , а потім в м. Коломия. Саме заявниця здійснила поховання баби. Сама ж ОСОБА_2 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася.

Заслухавши пояснення заявниці, її представника та заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вікно, Городенківського району, Івано-Франківської області, народилася ОСОБА_5 . В свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 її батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 27.10.1991 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_8 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Вікно народилася ОСОБА_9 . ЇЇ батьками були ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_9 15.11.1972 року уклала шлюб з ОСОБА_6 , актовий запис №8.

Таким чином, вищевказані документи підтверджують родинні відносини заявниці з ОСОБА_3 , як онукою та бабою по материній лінії споріднення.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено відповідний актовий запис № 10.

Також, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Вікно, Городенківського району, Івано-Франківської області померла ОСОБА_3 , актовий запис про смерть №4.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно. До складу спадкової маси входить земельна ділянка, площею 0,8256 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вікнянської сільської рад, що належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 008355, виданого 26.08.2002р.

Після смерті спадкодавиці, ОСОБА_1 намагалася подати заяву про прийняття спадщини після смерті своєї баби. Однак, постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. від 15.04.2023р. заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 з зв`язку з пропущенням строку на її прийняття. Своє рішення нотаріус зокрема мотивував тим, що оскільки на день смерті бабки, заявниця разом з нею не була зареєстрована і не подала у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте фактично проживала разом з нею, їй необхідно в судовому порядку визначити додатковий строк для прийняття спадщини або встановити факт постійного проживання разом з бабкою.

Отже, зібрані та досліджені у справі письмові докази підтверджують, що заявниця претендуючи на спадкове майно померлої ОСОБА_3 , намагалася у визначеному законодавством порядку оформити свої спадкові права в нотаріуса. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину не змогла, що мало наслідком її подальше звернення до суду задля встановлення факту її постійного проживання з спадкодавицею на момент відкриття спадщини, який необхідний для підтвердження прийняття нею спадщини та повторного звернення до нотаріальної контори.

Досліджуючи обґрунтованість та доведеність заявлених вимог, суд виходить з наступних норм права та встановлених обставин.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Стаття 1216 ЦК України визначає спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно ч.1 ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Як вбачається з паспорту громадянина України, ОСОБА_1 на дату відкриття спадщини була зареєстрована в АДРЕСА_3 .

Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

З довідки Вікнянського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, виданої ОСОБА_1 слідує, що її баба ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована в житловому будинку в АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_3 в житловому будинку ніхто не був зареєстрований. ОСОБА_11 проживала без реєстрації та здійснювала поховання своєї баби ОСОБА_3 .

Крім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що проживає в АДРЕСА_4 та являється сусідкою заявниці. Останню, як і її бабу ОСОБА_3 знає добре. ОСОБА_1 разом зі своєю сім`єю (чоловіком та дітьми) проживали разом з дідом та бабою з 90-х років. Дід заявниці помер раніше, а невдовзі померла і баба. До їхньої смерті догляд за ними здійснювала лише ОСОБА_1 , вона ж їх і хоронила.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що проживає в АДРЕСА_4 , та також являється сусідом заявниці, яка живе в тому ж селі. До моменту своєї смерті разом з ОСОБА_1 проживала її баба ОСОБА_3 . За життя вони спільно вели господарство, тримали худобу, обробляли городи, а після смерті діда та баби, заявниця разом зі своїм чоловіком здійснили їхній похорон.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, дослідивши представлені докази, суд дійшов висновку про підтвердження ними факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавицею ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

З огляду на викладене, суд задовольняє заяву ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки встановлення даного факту породжуватиме для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.. 4, 12, 13, 81, 141, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 разом із спадкодавицею ОСОБА_3 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17 листопада 2023 року.

Суддя Третьякова І. В.