Справа № 354/64/22
Провадження № 2/354/125/23
У Х В А Л А

15 травня 2023 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі: головуючої судді Ваврійчук Т.Л., за участю секретаря судового засідання Римарук-Штим`як М.І., розглянувши в залі суду в місті Яремче заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс», Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування Державного акту на право постійного користування землею серії ІФ №001275 від 26 червня 1998 року, визнання недійсними та скасування рішень Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №107-21/2018 від 26 червня 2018 року та №136-29/2019 від 27 червня 2019 року, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за вищевказаним позовом.

15 травня 2023 року від позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надійшла заява про відвід головуючої судді у справі Ваврійчук Т.Л. В обґрунтування даної заяви позивачами зазначено, що у черговому судовому засіданні 03 травня 2023 року позивачам були адресовані питання, які належать до компетенції Поляницької сільської ради, проте протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні усного клопотання представника позивачів про визнання обов`язковою явки у судове засідання представника сільської ради, чим грубо порушено завдання та основні засади цивільного судочинства, зокрема на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, такі принципи судочинства як замагльність та диспозитивність та вимоги ч.7 ст.81 ЦПК України щодо обов`язку доказування та подання доказів. Наведене суперечить положенням ст.209 ЦПК України щодо вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні доказів. Про упередженість та необ`єктивність головуючої судді свідчить факт порушення ст.ст.222 та 259 ЦПК України, оскільки не розглянуто заяву представника позивачів про визнання доказів недопустими та не ухвалено відповідного процесуального рішення, а також під час надання представником позивачів відповіді на поставлені запитання суддею здійснювалось перешкоджання виголошення ним свого виступу. Наведені факти свідчать про істотне порушення суддею норм процесуального права, що унеможливлює реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків та кваліфікується як дисциплінарний проступок.

При вирішенні заяви про відвід суд виходить з наступного.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36,37 ЦПК України.

У відповідності до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу(самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу(самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу-ч.2 ст.36 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляду справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

У відповідності до ч.2 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Частиною третьою ст.39 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У відповідності до положень ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У відповідності до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно з приписами п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до положень п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Положення ст.ст.36,37 ЦПК України визначають вичерпний перелік підстав для відводу(самовідводу) та перебувають у логічному взаємозв`язку з нормами Бангалорських принципів поведінки суддів.

При цьому слід зазначити, що самого лише сумніву в неупередженості чи об`єктивності судді недостатньо для його відводу, обов`язково повинні бути підстави для цього сумніву. Натомість, позивачем не наведено та не надано жодного доказу існування обставин, які викликають реальний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді в контексті статей 36 та 37 ЦПК України та норм Бангалорських принципів поведінки суддів. Оскільки заява позивачів про відвід судді не підпадає під дію пунктів 1-4 ч.1 ст.36, ст.37 ЦПК України та подана на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України на позивачів покладений обов`язок доведення обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, з посиланням на конкретні обставини, які мають бути підтверджені відповідними доказами.

Разом з тим, у поданій заяві про відвід судді не наведено та не надано жодного доказу існування обставин, які б свідчили про те, що головуюча суддя у справі прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи та викликали реальний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді в контексті статей 36 та 37 ЦПК України та норм Бангалорських принципів поведінки суддів.

Вказана заява про відвід судді подана в ході судового розгляду справи по суті, при цьому зі змісту заяви слідує, що обставини, які є підставою для відводу мали місце під час судового засідання у справі, яке відбулось 03 травня 2023 року, проте всупереч вимог ч.3 ст.39 ЦПК України зазначена заява подана із пропуском законодавчо визначеного строку, встановленого для заявлення відводів на стадії судового розгляду справи, без наведення будь-яких підстав для обґрунтування причин пропуску вказаного строку.

Із врахуванням вищенаведеного, проаналізувавши подану заяву про відвід та її мотиви, враховуючи те, що позивачами пропущено визначений ч.3 ст.39 ЦПК України строк на подання заяви про відвід та не наведено підстав, передбачених ст.ст. 36,37 ЦПК України для відводу судді, а незгода із процесуальним рішенням судді не може слугувати підставою для його відводу, суд приходить до висновку, про необґрунтованість заявленого відводу.

Враховуючи те, що заява про відвід судді надійшла 15 травня 2023 року, а наступне судове засідання у вказаній справі призначене на 06 червня 2023 року, тобто дана заява подана раніше, як за три дні до наступного судового засідання, вирішення питання про відвід судді слід передати для вирішення іншому судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс», Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування Державного акту на право постійного користування землею серії ІФ №001275 від 26 червня 1998 року, визнання недійсними та скасування рішень Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №107-21/2018 від 26 червня 2018 року та №136-29/2019 від 27 червня 2019 року, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та зобов`язання вчинити дії- передати в канцелярію суду для визначення судді в порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України для вирішення заяви про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту ї підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Т. Л. Ваврійчук