Справа № 144/891/23
Провадження № 2/144/273/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2023 р. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бондарук О.П.,

з участю секретаря судового засідання Сторожук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт. Теплик цивільну справу за позовом адвоката Пелюшка Леоніда Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до АТ «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

Адвокат Пелюшок Л.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із указаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що в червні 2023 року його довіритель дізнався про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 25603 щодо стягнення з нього на користь АТ «Ідея Банк» невиплачених в строк грошових коштів за кредитним договором № 02.00600.005100765 від 03.04.2019 року у сумі 98557 грн 29 коп. На підставі виконавчого напису № 25603 від 23.11.2020 року відкрито виконавче провадження № 64023979 з примусового виконання. Однак приватним нотаріусом не було дотримано вимоги вчинення виконавчого напису, оскільки виконавчий напис здійснений не на підставі нотаріально посвідченого договору, а також не встановлена безспірність заборгованості. Просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 10 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позов, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечує. Вказує, що для вчинення виконавчого напису банк надав усі необхідні документи, передбачені Переліком, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Позивач не довів у чому полягає спірність заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі, що є обов`язком позивача, не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед Банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення. Підстави визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому останній зазначив, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між Позивчем та Відповідачем у простій письмовій формі. В загальну суму заборгованості, що визначена у оскаржуваному виконавчому написі, включено суму за обслуговування кредиту, яка нарахована на підставі нікчемної умови договору, з огляду на що заборгованість по кредиту і з цієї підстави не є безспірною, так як не може бути стягнута у визначеному нотаріусом розмірі. Крім того, відповідач вказує, що направляв позивачу вимогу про усунення порушень зобов`язання за кредитним договором та вимагав дострокового повернення кредиту, однак жодного підтвердження такому твердженню не надав.

Не погоджуючись з зазначеною позицією представника позивача, представник АТ «Ідея Банк» подав заперечення на відповідь на відзив, вказавши, що адвокат Пелюшок Л.О. безпідставно продовжує ставити під сумнів чинність окремих положень Постанова КМУ № 662 від 26.11.2014 року, що діяли на момент вчинення приватним нотаріусом Остапенко Є.М. виконавчого напису №25603 від 23.11.2020 року. Хоча представник позивача посилається на відсутність безспірності кредитної заборгованості, що стягується на підставі спірного втконавчого напису, ним не надано жодного доказу, який би підьверджував наявність спору щодо суми заборгованості. Що стосується встановленої плати за обслуговування кредитної заборгованості, відповідач зазначає, що законом не заборонено встановлювати плату за послуги, перелічені у п. 1.10 Кредитного договору, така плата відповідає вимогам закону, а істотні умови договору, зокрема і ця, були письмово погоджені сторонами.

Ухвалою суду від 07 серпня 2023 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пелюшка Л.О. Витребувано у АТ «Ідея Банк» (вул. Валова, 11 м. Львів, 79008) належним чином засвідчені копії документів, що були подані приватному нотаріусу Остапенку Є.М., на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 25603 від 23.11.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відповідача заборгованості за кредитним договором № 02.00600.005100765 від 03.04.2019 року в загальній сумі 98557,29 грн, а саме: копію кредитного договору, додаткових угод та всієї інформації по кредиту, що мала бути доведена до відома ОСОБА_1 при отриманні кредиту та підписувалась ним, розрахунок заборгованості за вищевказаним кредитним договором, виписки по рахунку, доказів надсилання вимоги про сплату боргу ОСОБА_1 , та інші документи, що підтверджують безспірність заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк».

На виконання ухвали суду від 07 серпня 2023 року АТ «Ідея Банк» було надіслано належним чином засвідчену копію кредитної справи по Кредитному договору №02.00600.005100765 від 03.04.2019 року, яка містить: кредитний договір; заява про акцепт публічної оферти, яка містить згоду-повідомлення фізичної особи та згоду фізичної особи суб`єкта кредитної історії; відмітку приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису про стягнення з Позивача грошової суми в розмірі 96677,29 грн.

Ухвалою суду від 31 серпня 2023 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пелюшка Л.О. Витребувано з Київського обласного державного нотаріального архіву (вул. Северинівська, 34 м. Ірпінь Бучанський район Київська область, 08205) належним чином засвідчену копію нотаріальної справи сформованої приватним нотаріусом Остапенком Євгеном Михайловичем, згідно якої вчинено виконавчий напис № 25603 від 23.11.2020 року.

Згідно відповіді Київського обласного державного нотаріального архіву № 1417/01-17 від 08.09.2023 року, документи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., на зберігання до архіву не передавалися.

Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились. Від адвоката Пелюшка Л.О. на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 03.04.2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № М02.00600.005100765 (а.с. 5-6).

12.01.2021 року головним державним виконавцем Теплицького районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пролєєвою Т.В. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження за № 64023979 від 12.01.2021 року (а.с. 10).

Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 25603 від 23.11.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» невиплачених в строк грошових коштів за кредитним договором № М02.00600.005100765 від 03.04.2019 року, укладеним з АТ «Ідея Банк», сума заборгованості за період 04.05.2020 року по 07.10.2020 року складає 98577,29 гривень боргу, в тому числі: строковий основний борг у розмірі 47387,47 грн, прострочений основний борг у розмірі 27462,59 грн, прострочені проценти у розмірі 7416,72 грн, строкові проценти у розмірі 133,96 грн, строкова плата за обслуговування кредиту у розмірі 1732,50 грн, прострочена плата за обслуговування кредиту у розмірі 12472,29 грн, пеня у розмірі 71,76 грн, плата за вчинення виконавчого напису нотаріуса 1900,00 грн. (а.с. 9).

У зв`язку з реорганізацією Теплицького відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області (наказ МЮУ від 20.02.2023 року № 689/5) постановою начальника Теплицького відділу ДВС Задорожним Є.П. від 19.04.2023 року, виконавче провадження № 64023979 від 12.01.2021 року передано до Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.11).

Головним державним виконавцем Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Остафійчуком О.В. прийнято до виконання виконавче провадження № 64023979 від 12.01.2021 року (а.с. 12).

Положеннями статей 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року.

Згідно статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

На підставі пунктів 3.1. та 3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Згідно п.2.1 глави 16 вказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 вказаного Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Пунктом 1 вищевказаного Переліку документів передбачено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 27 березня 2019 року№ 137/1666/16-ц.

Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 зазначила наступне.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено у оскаржуваному виконавчому написі, цей напис вчинено відповідно пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який було внесено до Переліку документів Постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Постанова КМУ № 662).

Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.п.78-83).

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 (п.87).

Проте, незважаючи на вищевказані вимоги закону, АТ «Ідея Банк звернулось до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а приватний нотаріус в свою чергу всупереч правилам, встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, вчинив виконавчий напис від 23.11.2020 року, яким з позивача звернуто стягнення на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості на загальну суму 98557 грн 29 коп., який нотаріально не посвідчений.

Вдповідачем АТ «Ідея Банк» не надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів на спростування доводів позивача, тобто безспірності заборгованості.

Таким чином, вчиняючи 23.11.2020 року виконавчий напис № 25603, приватний нотаріус Остапенко Є.М. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 23.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Остапенком Є.М., який зареєстрований в реєстрі за № 25603 щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» грошових коштів на загальну суму 98557 грн 29 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягненню підлягає судовий збір в сумі 1073,60 грн судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7, 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву адвоката Пелюшка Леоніда Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до АТ «Ідея Банк», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 23.11.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Ідея Банк» боргу у розмірі 98557 грн 29 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 1073,60 грн судового збору.

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Представник позивача адвокат Пелюшок Леонід Олександрович, вул. Зарічанська, 34/4, оф. 5К м. Хмельницький, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії № 000077 від 12.06.2017 року;

Відповідач: Акціонерне Товариство «Ідея Банк», адреса: вул. Валова, 11 м. Львів, ;

Повний текст рішення виготовлено 17.11.2023 року.

Суддя