Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2085/21 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 62 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

за участю секретаря

судового засідання Франчука В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №278/2085/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади с.Оліївка в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Виробничий сільськогосподарський кооператив «Світоч» про встановлення факту належності майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Могильницький Віктор Юрійович

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Дубовік О.М.

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила встановити факт належності ОСОБА_2 комплексу будівель та споруд №2 (гараж № НОМЕР_1 ) загальною площею 291,3 м2 на території Оліївської сільської ради, поза межами населених пунктів на праві приватної власності, визнати за нею право власності на комплекс будівель та споруд №2 (гараж № НОМЕР_1 ) загальною площею 291,3 м2 на території Оліївської сільської ради, поза межами населених пунктів в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування позову зазначала, що вона є єдиною спадкоємицею свого батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом шести місяців після смерті останнього вона звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. із заявою про прийняття спадщини за законом, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме на гараж, розташований на території Оліївської сільської ради Житомирського району, який переданий у власність померлому шляхом виділення у натурі частки пайового фонду бувших членів КСП «Оліївське».

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновок суду першої інстанції про подання позову не до усіх належних відповідачів є безпідставними. У спорах про визнання права власності на спадкове майно належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади. Належним відповідачем у даній справі є територіальна громада в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, тобто Оліїівська сільська рада. Спірне нерухоме майно, а саме комплекс будівель та споруд №2 (гараж № НОМЕР_1 ) знаходиться на території Оліївської сільської ради поза межами населеного пункту. За позовом про визнання права власності на будівлю, споруду, право власності на яку ні за ким не зареєстроване, належним відповідачем є власник земельної ділянки, на якій така будівля, споруда розташована. З огляду на те, що КСП «Оліївське» припинене, належним відповідачем є Оліївська сільська рада.

Твердження суду про необхідність залучення як співвідповідачів у справі всіх співвласників майна не відповідає дійсності, адже спірне майно було виділене ОСОБА_2 у власність, отже право спільної власності на нього припинилось відповідно до рішень загальних зборів КСП «Оліївське» від 02 серпня 2012 року та 18 січня 2010 року.

Вказує, що положеннями законодавства, якими врегульовано питання щодо виділення майнових паїв в натурі, передбачається, що питання виділення майнового паю вирішується загальними зборами співвласників. Таким чином, загальні збори співвласників майнових та земельних паїв (часток) колишніх членів КСП «Оліївське» Житомирського району у межах їх повноважень виділили ОСОБА_2 нерухоме майно: гараж комплексу будівель та споруд №2 (гараж № НОМЕР_2 ) на території Оліївської сільської ради, поза межами населених пунктів на праві приватної власності. Зазначене майно згідно акту приймання-передачі було передано ОСОБА_2 , на вказане майно виготовлено технічних паспорт. Згідно відповіді Оліївської сільської ради від 29 листопада 2022 року право на земельну ділянку під спірним об`єктом нерухомості не зареєстроване.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, не скористалися.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2023 року було задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Виробний сільськогосподарський кооператив «Світоч».

Представник позивача у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити вимоги, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовільнити позовні вимоги повністю.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суд.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що батьком позивачки - ОСОБА_2 в період 2008-2012 були набуті у власність майнові паї члена колективного сільськогосподарського підприємства «Оліївське», реорганізованого в ВСК «Світоч» на суми 19342,00 грн. та 133055,00 грн.

Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №332880 від 18.01.2010, виданого Оліївською сільською радою, реформованою в ВСК «Світоч», ОСОБА_2 ,частка майна визначена в розмірі 19342,00 грн. або 0,44% (а.с.17).

Як вбачається з копії витягу з протоколу №2 загальних зборів співвласників майнових та земельних паїв (часток) колишніх членів КСП «Оліївське» Житомирського району Житомирської області від 28 травня 2011 року виділено власнику майнового сертифікату ЖИ-6 № 332880 на суму 19342,00 грн. ОСОБА_2 в індивідуальну власність майно пайового фонду КСП «Оліївське» - гараж (13%) - на суму 19342,00 грн. (а.с.19).

29 травня 2011 року голова ВСК «Світоч» та голова ГО «Оліївська спілка» за актом прийому-передачі передали, а ОСОБА_2 прийняв в індивідуальну власність наступне майно пайового фонду бувших членів КСП «Оліївське»: гараж (13%) - 19342,00 грн. (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №336580 від 02.08.2012, виданого Оліївською сільською радою, реформованою в ВСК «Світоч», ОСОБА_2 , частка його майна визначена в розмірі 133055,00 грн. або 3,78% (а.с.20).

Згідно витягу з протоколу №1 загальних зборів співвласників майнових та земельних паїв (часток) колишніх членів КСП «Оліївське» Житомирського району Житомирської області від 31 серпня 2013 року виділено власнику майнового сертифікату ЖИ-6 № 336580 на суму 133055,00 грн. ОСОБА_2 в індивідуальну власність майно пайового фонду КСП «Оліївське» - гараж (87%) - на суму 126109,00,00 грн. та зернокомбайн (4%) - на суму 6946 грн. (а.с.22).

01 вересня 2013 року голова ВСК «Світоч» та голова ГО «Оліївська спілка» за актом прийому-передачі передали, а ОСОБА_2 прийняв в індивідуальну власність наступне майно пайового фонду бувших членів КСП «Оліївське»: гараж (87%) - на суму 126109,00,00 грн. та зернокомбайн (4%) - на суму 6946 грн. (а.с.21).

Відповідно до витягу з рішення Виконкому Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 30.08.2011 «Про присвоєння адреси комплексу будівель» присвоєно адреси об`єктам нерухомого майна, які виділені громадянам та ВСК «Світоч» згідно рішення загальних зборів членів спілки громадян співвласників майна, земельних паїв (часток) реорганізованого КСП «Оліївське» Житомирського району від 28.05.2011 року: об`єкту, який виділений ОСОБА_2 - територія Оліївської сільської ради, поза межами населених пунктів - комплекс будівель та споруд № 2 (гараж бригади №1) (а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, спадщину після померлого прийняла його дочка - позивач у справі ОСОБА_1

01 жовтня 2019 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж, розташований на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане майно, розташоване на території Оліївської сільської ради Житомирського району, яке передане у власність померлому як виділена в натурі частка пайового фонду бувших членів КСП «Оліївське» (а.с.13).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є правовідносини, які виникли з права спадкування на комплекс будівель та споруд № 2 (гараж № НОМЕР_1 ) пайового фонду бувших членів КСП «Оліївське», у зв`язку з чим вони нерозривно пов`язані з правами та обов`язками членів ВСК «Світоч», про залучення яких як відповідачів у справі позивачем не заявлялось. З огляду на те, що позов пред`явлений до неналежного кола відповідачів, суд відмовив у задоволенні позову.

Однак повністю з такими висновками суду погодитися неможливо виходячи з наступного.

Згідно Закону України «Про колективні сільськогосподарські підприємства» об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Згідно з пунктами 13, 14 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою КМ України від 28 лютого 2001 року № 177, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком.

Аналогічні по суті положення містилися й у пунктах 13, 14 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №62, який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі наказу Мінагранполітики та продовольства від 11 квітня 2013 року № 253.

У пунктах 15, 16 Порядку № 62 також передбачалося, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводилося підприємством-користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна мало зробити відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена КСП, що засвідчувалося підписом керівника підприємства та печаткою. Вказане свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна могло бути підставою для оформлення права власності на виділене майно у встановленому порядку.

Відповідно до частини другої статті 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з пунктом 51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються:

1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою;

2) акт приймання-передачі нерухомого майна.

Отже, для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власнику майнових паїв члена колективного сільськогосподарського підприємства необхідно надати свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого КСП про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; акт приймання-передачі нерухомого майна. Тобто акт приймання-передавання має бути підписаний підприємством-правонаступником (користувачем або власником майнового фонду).

Рішенням загальних зборів співвласників майнових та земельних паїв (часток) колишніх членів КСП «Оліївське» Житомирського району Житомирської області від 28 травня 2011 року та від 31 серпня 2013, виділено ОСОБА_2 в індивідуальну власність майно пайового фонду КСП «Оліївське» - гараж (13%) - на суму 19342,00 грн. та гараж (87%) - на суму 126109,00,00 грн., зернокомбайн (4%) - на суму 6946 грн. відповідно. Зазначене майно було передано позивачу з пайового фонду бувших членів КСП Оліївське» за актами приймання-передачі від 29 травня 2011 року та 01 вересня 2013 року.

Однак, у свідоцтвах про право власності позивача на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серії ЖИ-6 № 332880 від 18.01.2010 та Серії ЖИ-6 № 336580 від 02.08.2012 відсутні відмітки про виділення йому майна у натурі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (частина четверта статті 18 Закону№ 1952-IV).

Проте, спадкодавцем позивачки - ОСОБА_2 з моменту розпаювання майна та отримання ним майнових сертифікатів до дня його смерті не було вчинено дій щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту слід враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм з урахуванням принципу розумності свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Хоча факт належності спадкодавцю права на майновий пай, та факт прийняття спадщини позивачем, ніким не оспорюється, суд не може задовольнити вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно, оскільки в суді встановлено, що спадкоємець мав лише майнове право, яке є обмеженим речовим правом, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інші речі в майбутньому.

Оскільки у свідоцтвах (майнові сертифікати) від 18.01.2010 та 02.08.2012 відсутні відмітки про виділення спірного майна в натурі, тому позивач може успадкувати лише право на майновий пай, а не право власності на конкретне майно.

Таким чином, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту належності майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом, проте помилилися щодо мотивів такого рішення. Тому судове рішення належить змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Могильницький Віктор Юрійович задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2022 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 травня 2023 року.

Головуючий Судді