ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 761/19306/22

провадження № 61-10806св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

заявник - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Русецький Павло Сергійович,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 (боржник), акціонерне товариство «Універсал банк» (стягувач),

особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги, - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2023 року у складі судді Головіна В. О. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 червня 2023 року у складі колегії суддів: Канурної О. Д., Космачевської Т. В., Халаджи О. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У вересні 2022 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Русецький П. С. (далі - приватний виконавець) звернувся до суду із поданням (заявою) про вирішення питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, заінтересовані особи: (боржник) - ОСОБА_1 , стягувач - акціонерне товариство «Універсал банк» (далі - АТ «Універсал банк»).

Подання мотивовано тим, що 19 травня 2021 року на виконання до приватного виконавця від представника стягувача - АТ «Універсал банк» надійшли заяви про примусове виконання рішення та відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання:

- виконавчого листа № 185/63/15, виданого 20 листопада 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» простроченої заборгованості по кредиту - 177 447,64 грн, суму дострокового стягнення кредиту - 3 113 527,69 грн, суму по нарахованих відсотках - 776 507,32 грн, підвищенні відсотки - 1 860,62 грн, а разом заборгованість за кредитним договором від 07 лютого 2008 року, яка утворилася станом на 23 квітня 2014 року, у сумі 4 009 343,27 грн;

- виконавчого листа № 185/1112/18, виданого 11 березня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості у вигляді відсотків нарахованих згідно з умовами кредитних договорів у сумі 87 860,48 швейцарських франків та витрат на судовий збір у сумі 37 984,97 грн.

19 травня 2021 року приватним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження:

- № НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа № 185/63/15, виданого 20 листопада 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» у розмірі 4 009 343,27 грн;

- № НОМЕР_7 з примусового виконання виконавчого листа № 185/1112/18, виданого 11 березня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» у розмірі 87 860,48 швейцарських франків та витрати на судовий збір у сумі 37 984,97 грн.

19 травня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № НОМЕР_4.

19 травня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця.

Зазначені постанови приватного виконавця: про відкриття виконавчих проваджень, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника надіслано боржнику - ОСОБА_1 рекомендованим листом за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником - ОСОБА_1 було зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яка за результатами проведених 19 серпня 2019 року електронних торгів в іншому виконавчому проваджені була реалізована. 03 вересня 2019 року право власності на вищевказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 03 вересня 2019 року № 1167.

29 серпня 2022 року до приватного виконавця надійшла заява представника АТ «Універсал банк» про звернення приватного виконавця до суду із заявою про вирішення питання щодо звернення стягнення на майно, що належить боржнику - ОСОБА_1 , а саме квартири АДРЕСА_2 , як такого, що не зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Вищевказана заява банку мотивована тим, що 04 вересня 2019 року представником АТ «Універсал банк» отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якої право власності на квартиру вже було зареєстровано за новим власником - ОСОБА_2 на підставі свідоцтва, серія та номер: 1167, виданого 03 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А. При цьому будь-які відомості щодо реєстрації обтяження, накладеного 27 листопада 2017 року постановою державного виконавця у виконавчого провадження № 50653846, на вказане майно відсутні.

Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_2 була незаконно виведена з під-арешту та реалізована, АТ «Універсал банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року у справі № 761/38256/19, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року, позов АТ «Універсал Банк» до приватного виконавця Бердаря М. М., державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Апатенко М. А., ОСОБА_1 , задоволено частково.

Визнано недійсними електронні торги за лотом № 363980 з продажу квартири АДРЕСА_2 , реалізованої згідно з протоколом проведення електронних торгів від 19 серпня 2019 року № 426710.

Скасовано протокол проведення торгів ДП «Сетам» від 19 серпня 2019 року № 426710.

Скасовано акт приватного виконавця Бердаря М. М. про проведені електронні торги з продажу квартири АДРЕСА_2 .

Скасовано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане 03 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., за яким ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_2 .

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 17 серпня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року - без змін (провадження № 61-20165св21).

Вказане вище рішення суду було подано до Центру надання адміністративних послуг (далі - ЦНАП) для його подальшого виконання. Державним реєстратором скасовані записи щодо права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , за ОСОБА_2 , але не поновлено запис про право власності вказаного майна за боржником - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначав, що боржником на цей час вимоги виконавчого документа не виконані. Виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» постійно вживаються заходи примусового виконання відповідного рішення. Проте у зв`язку з неможливістю виконати рішення суду іншим чином, він змушений звернутися до суду із цим поданням.

Посилаючись на викладене, приватний виконавець Русецький П. С. просив суд в межах зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_4 звернути стягнення на нерухоме майно боржника, а саме квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15 листопада 2016 року, але право власності на яке не поновлено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, шляхом реалізації на електронному аукціоні (торгах) у порядку, визначеному статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2023 року заяву (подання) приватного виконавця Русецького П. С. задоволено.

При примусовому виконанні виконавчого листа № 185/1112/18, виданого 11 березня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, та виконавчого листа № 185/63/15-ц, виданого 20 листопада 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, у межах зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_4, звернуто стягнення на нерухоме майно боржника, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мисан В. І., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32367005 від 15 листопада 2016 року, приватний нотаріус Мисан В. І., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, але право власності на яке не поновлено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, шляхом реалізації на електронному аукціоні (торгах) у порядку, визначеному статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження».

Задовольняючи подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, суд першої інстанції виходив із того, що преюдиційним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року у справі № 761/38256/19 позов АТ «Універсал Банк» до приватного виконавця Бердаря М. М., ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Апатенко М. А., ОСОБА_1 , задоволено частково. Визнано недійсними електронні торги за лотом № 363980 з продажу квартири АДРЕСА_2 , реалізованої згідно з протоколу проведення електронних торгів від 19 серпня 2019 року № 426710. Скасовано протокол проведення торгів ДП «Сетам» від 19 серпня 2019 року № 426710. Скасовано акт приватного виконавця Бердаря М. М. про проведені електронні торги з продажу квартири АДРЕСА_2 . Скасовано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане 03 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., за яким ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_2 . На виконання вказаного вище рішення суду від 25 січня 2021 року у справі № 761/38256/19 державним реєстратором скасовані записи щодо права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , за ОСОБА_2 , але не поновлено запис про право власності вказаного майна за боржником - ОСОБА_1 .

Отже, боржник - ОСОБА_1 фактично володіє вказаною квартирою, яка за ним не зареєстрована у встановленому законом порядку, що є підставою для звернення стягнення на зазначене нерухоме майно.

Не погоджуючись із вищевказаним судовим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , який не був учасником справи, в особі представника ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 червня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишено без задоволення. Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2023 року залишено без змін.

Погоджуючись із висновками міськрайонного суду, апеляційний суд також вказав, що боржник - ОСОБА_1 у добровільному порядку рішення суду про стягнення боргу на користь стягувача - АТ «Універсал Банк» не виконав, борг не повернув. Враховуючи те, що право власності на вищевказану квартиру не зареєстровано за боржником у установленому законом порядку, хоча вона належить йому, що унеможливлює звернення стягнення на це нерухоме майно для погашення заборгованості перед стягувачем за рішенням суду, суд першої інстанції на підставі частини та одинадцятої статті 440 ЦПК України дійшов правильного висновку про задоволення подання приватного виконавця.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове, яким у задоволенні подання приватного виконавця відмовити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 липня 2023 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Підставами касаційного оскарження зазначено пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

У серпні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2023 року справу за поданням приватного виконавця Русецького П. С. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, заінтересовані особи: ОСОБА_1 (боржник), АТ «Універсал банк» (стягувач), за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 червня 2023 рокупризначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій належним чином не дослідили всіх обставин справи, зокрема, документальне підтвердження належності чи неналежності вказаного майна боржнику, чим порушили вимоги матеріального права, а також не залучили до участі у справі ОСОБА_2 , як добросовісного набувача, чим істотно порушили його права та інтереси.

Так, 19 серпня 2019 року за номером лоту № 363980 були проведені електронні торги з продажу належної боржнику ( ОСОБА_1 ) квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_5, яке перебувало на виконанні у приватного виконавця Бердаря М. М., відкритого 10 липня 2019 року. Переможцем вказаних торгів було визнано ОСОБА_2 , який після придбання вказаного майна, одразу переїхав до вказаної квартири, де проживає по цей час.

Не погоджуючись із вказаними торгами, АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовною заявою, за результатами розгляду якої 25 січня 2021 року ухвалено рішення у справі № 761/38256/19, яким позов банку задоволено частково, а саме: визнано недійсними електронні торги за лотом № 363980 з продажу квартири, реалізованої згідно з протоколу проведення електронних торгів № 426710 від 19 серпня 2019 року; скасовано протокол проведення торгів ДП «Сетам» № 426710 від 19 серпня 2019 року; скасовано акт приватного виконавця Бердаря М. М. про проведені електронні торги з продажу квартири; скасовано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане 03 вересня 2019 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., за яким ОСОБА_2 придбав квартиру; у решті позовних вимог, зокрема, у скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, вилучення запису про реєстрацію права власності було відмовлено.

Зазначає, що причиною прийняття вказаного вище рішення було те, що на дату реалізації майна приватним виконавцем не взято до уваги існування арешту на спірне майно в рамках іншого виконавчого провадження, де стягувачем є АТ «Універсал Банк». Тобто, підставою для прийняття рішення були обставини, які ОСОБА_2 , як добросовісний набувач, не передбачив і не міг передбачити при всій обачності.

Разом з тим, незважаючи на задоволення зазначених вище позовних вимог банку, суд констатував, що вимога банку про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, вилучення запису про реєстрацію права власності є передчасною, а тому відмовив у задоволенні цієї вимоги.

Вказане рішення суду в цій частині АТ «Універсал Банк» не оскаржувало. При цьому, пред`являючи таку вимогу, банк обрав неналежний спосіб захисту прав, про що неодноразово зазначав Верховний Суд.

Визнання недійсними результатів аукціону та укладеного за їх наслідками відповідачами спірного договору не призведе до поновлення майнових прав заявника. Водночас, для витребування майна у добросовісного набувача є необхідним виключно пред`явлення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння, що у свою чергу є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за боржником права власності на нерухоме майно. Проте банк із таким позовом про витребування майна у добросовісного набувача, яким є ОСОБА_2 , до суду не звертався.

На виконання вказаного вище рішення суду від 25 січня 2021 року у справі № 761/38256/19 державним реєстратором скасовані записи щодо права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , за ОСОБА_2 , але не поновлено запис про право власності вказаного майна за боржником - ОСОБА_1 . Тобто державний реєстратор підтвердив, що вказане рішення суду є недостатнім для відновлення запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності за попереднім власником.

На цей час вищевказані дії державного реєстратора оспорюються у суді (справа № 761/13046/23).

Доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу

У серпні 2023 року до Верховного Суду надійшли відзиви АТ «Універсал Банк» та приватного виконавця Русецького П. С. на касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , в яких зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги - безпідставними.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

19 травня 2021 року на виконання до приватного виконавця Русецького П. С. від представника стягувача - АТ «Універсал банк» надійшли заяви про примусове виконання рішення та відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання:

- виконавчого листа № 185/63/15, виданого 20 листопада 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» простроченої заборгованості по кредиту - 177 447,64 грн, суму дострокового стягнення кредиту - 3 113 527,69 грн, суму по нарахованих відсотках - 776 507,32 грн, підвищенні відсотки - 1 860,62 грн, а разом заборгованість за кредитним договором від 07 лютого 2008 року, яка утворилася станом на 23 квітня 2014 року, у сумі 4 009 343,27 грн;

- виконавчого листа № 185/1112/18, виданого 11 березня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості у вигляді відсотків нарахованих згідно з умов кредитних договорів у сумі 87 860,48 швейцарських франків та витрати на судовий збір у сумі 37 984,97 грн.

19 травня 2021 року приватним виконавцем Русецьким П. С. на підставі статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про відкриття виконавчого провадження:

- № НОМЕР_7 з примусового виконання виконавчого листа № 185/1112/18, виданого 11 березня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» у розмірі 87 860,48 швейцарських франків та витрати на судовий збір у сумі 37 984,97 грн;

- № НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа № 185/63/15, виданого 20 листопада 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» у розмірі 4 009 343,27 грн.

19 травня 2021 року приватним виконавцем Русецьким П. С. відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № НОМЕР_4.

19 травня 2021 року приватним виконавцем Русецьким П. С. відповідно до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця.

Зазначені постанови приватного виконавця: про відкриття виконавчих проваджень, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», надіслано боржнику - ОСОБА_1 рекомендованим листом за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 .

Винесена приватним виконавцем постанова від 19 травня 2021 року про арешт коштів боржника, ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця була надіслана до відома сторонам виконавчого провадження та до виконання до фінансових (банківських) установ, а саме: акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк», акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», акціонерного товариства «Укрсиббанк», акціонерного товариства «Універсал Банк», акціонерного товариства «СБЕРБАНК», акціонерного товариства «ПУМБ», акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», акціонерного товариства «УКРЕКСІМ БАНК», акціонерного товариства «ОТП Банк», акціонерного товариства «Індустріалбанк», акціонерного товариства «Ощадбанк», акціонерного товариства «КредоБанк», акціонерного товариства «Альфа- Банк», акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк», акціонерного товариства «ПроКредит Банк», акціонерного товариства «ОКСІ банк», акціонерного товариства «Індустріалбанк», акціонерного товариства «Перший Інвестиційний Банк».

Згідно з отриманих відповідей з вищезазначених фінансових (банківських) установ у боржника відсутні/недостатньо грошових коштів та відсутні відкриті розрахункові рахунки у фінансових установах для виконання постанови.

Відповідно до відповіді Міністерства внутрішніх справ України на запит приватного виконавця від 19 травня 2021 року № 103447704 за боржником зареєстровано транспортний засобів марки «Honda», категорія транспортного засобу: легковий седан, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

20 травня 2021 року приватним виконавцем відповідно до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на вищевказаний транспортний засіб, що зареєстрований за боржником.

20 травня 2021 року приватним виконавцем відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено у розшук вищевказаний транспортний засіб, що зареєстрований за боржником.

Згідно з відповідей Пенсійного фонду України на запити приватного виконавця від 19 травня 2021 року № та № боржник, ОСОБА_1 , не отримує пенсії та не працює за трудовими чи цивільно-правовими договорами.

Відповідно до відповідей Державної фіскальної служби України на запити від 08 серпня 2022 року № 142888408 № 142888402 інформація щодо джерел отримання доходів відсутня, боржник, як фізична особа-підприємець на обліку в органах Державної фіскальної служби України не перебуває.

У процесі примусового виконання зведеного виконавчого провадження з рахунків боржника в примусовому порядку було стягнуто грошові кошти на загальну суму 35 416,03 грн, які згідно з положень статей 45-47 Закону України «Про виконавче провадження» були розподілені та перераховані наступним чином:

- 31 560,02 грн - частково стягнутих коштів на користь АТ «Універсал Банк» у межах виконавчого провадження № НОМЕР_6, згідно з виконавчого листа № 185/63/15-ц від 20 листопада 2015 року;

- 3 156,01 грн - частина основної винагороди на користь Русецького П. С. (приватний виконавець), згідно з постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця № НОМЕР_6 від 19 травня 2021 року;

- 350 грн - витрат виконавчого провадження на користь Русецького П. С. (на р/р № НОМЕР_3 ) згідно з постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_6 від 19 травня 2021 року;

- 350 грн - витрат виконавчого провадження на користь Русецького П. С. (на р/р № НОМЕР_3 ) згідно з постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_7 від 19 травня 2021 року.

Відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 28 травня 2021 року та Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 27 травня 2021 року за боржником не зареєстровано земельних ділянок.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником - ОСОБА_1 було зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, але яка була відчужена 03 вересня 2019 року.

29 серпня 2022 року до приватного виконавця Русецького П. С. надійшла заява представника АТ «Універсал банк» про звернення приватного виконавця до суду із заявою про вирішення питання щодо звернення стягнення на майно, що належить боржнику - ОСОБА_1 , а саме квартири АДРЕСА_2 , як такого, що не зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Із вказаної заяви банку стало відомо, що 04 вересня 2019 року представником АТ «Універсал банк» отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якої право власності на вказану вище квартиру вже було зареєстровано за новим власником - ОСОБА_2 на підставі свідоцтва, серія та номер: 1167, виданого 03 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А. При цьому будь-які відомості щодо реєстрації обтяження, накладеного 27 листопада 2017 року постановою державного виконавця у виконавчого провадження № 50653846, на вказане майно відсутні.

Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_2 була незаконно виведена з під-арешту та реалізована, АТ «Універсал банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року у справі № 761/38256/19, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року, позов АТ «Універсал Банк» до приватного виконавця Бердаря М. М., ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Апатенко М. А., ОСОБА_1 , задоволено частково.

Визнано недійсними електронні торги за лотом № 363980 з продажу квартири АДРЕСА_2 , реалізованої згідно з протоколу проведення електронних торгів від 19 серпня 2019 року № 426710.

Скасовано протокол проведення торгів ДП «Сетам» від 19 серпня 2019 року № 426710.

Скасовано акт приватного виконавця Бердаря М. М. про проведені електронні торги з продажу квартири АДРЕСА_2 .

Скасовано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане 03 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А., за яким ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_2 .

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 17 серпня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року - без змін (провадження № 61-20165св21).

Вказане вище рішення суду було подано до ЦНАП для його подальшого виконання. Державним реєстратором скасовані записи щодо права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , за ОСОБА_2 , але не поновлено запис про право власності вказаного майна за боржником - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_2 у квітні 2023 року звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації міста Києва) Музиченко О. В., Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації міста Києва), треті особи АТ «Універсал Банк», ОСОБА_1 , про визнання дії державного реєстратора протиправними та скасування рішення про припинення права власності, зобов`язання поновити в державному реєстрі запис про право власності на нерухоме майно.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року у справі № 761/13046/23 у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Надаючи правову оцінку встановленим судами обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 400 ЦПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (стаття 10 цього Закону).

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з частиною п`ятою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до частини четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно з частиною десятою статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Застосування судом положень частини десятої статті 440 ЦПК України та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» є крайнім заходом виконання судового рішення, який може бути застосований лише в тому випадку, коли виконавцем вичерпано всі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 2-592/09 (провадження № 61-8383св18) та постанові від 23 січня 2019 року у справу № 522/6400/15-ц (провадження № 61-19786св18).

При розгляді справ указаної категорії необхідно враховувати, що однією з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення. Немає сенсу в правосудді, якщо рішення судів не виконуються, а невиконання судових рішень є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що боржник - ОСОБА_1 у добровільному порядку рішення суду про стягнення боргу на користь стягувача - АТ «Універсал Банк» не виконав, борг не повернув.Приватний виконавець, здійснюючи заходи щодо пошуку майна боржника, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги стягувача, встановив, що боржник не має грошових коштів та іншого майна у достатній кількості, на яке приватним виконавцем може бути звернуто стягнення з метою виконання рішення суду, однак виявив належність боржнику на праві приватної власності квартири АДРЕСА_2 , яка ним не зареєстрована в установленому законом порядку.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що приватний виконавець обґрунтовано звернувся до суду з указаним поданням, оскільки відсутність державної реєстрації права власності на вищевказану квартиру за боржником - ОСОБА_1 унеможливлює подальшу примусову реалізацію цього майна, а отже, і виконання судового рішення.

Суди встановили, що приватним виконавцем вживалися визначені Законом України «Про виконавче провадження» заходи для виконання рішення суду, а саме: винесена постанова про арешт коштів боржника та постанова про арешт майна боржника. Кошти на рахунках боржника відсутні, належний на праві власності боржнику автомобіль перебуває у розшуку, однаке його вартість є недостатньою для реалізації та задоволення вимог стягувача за рішенням суду у повному обсязі.

Із урахуванням встановлених у цій справі обставин, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що приватним виконавцем було здійснено усі необхідні заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для належного виконання судового рішення. У ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем було встановлено, що у боржника відсутні кошти на банківських рахунках чи інше майно, на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача у повному обсязі. У силу положень частини п`ятої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» боржник не запропонував види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу з метою виконання судового рішення про стягнення боргу.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 03 червня 2020 року у справі № 2-1799/11 (провадження № 61-36697св18); від 26 травня 2021 рокуу справі № 947/22930/19 (провадження № 61-9215св20).

Доводи касаційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про те, що суди попередніх інстанцій належним чином не дослідили всіх обставин справи, зокрема, документальне підтвердження належності чи неналежності вказаного майна боржнику, чим порушили вимоги матеріального права, а також не залучили до участі у справі ОСОБА_2 , як добросовісного набувача, чим істотно порушили його права та інтереси, є безпідставними з огляду на таке.

Станом на день звернення до суду приватного виконавця із поданням про вирішення питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, ОСОБА_2 вже не був власником квартири АДРЕСА_2 , так як рішенням суду Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року у справі № 761/38256/19, що набрало законної сили, скасовано правовстановлюючі документи, за якими ОСОБА_2 набув право власності на вищевказану квартиру. У зв`язку з цим право власності на квартиру АДРЕСА_2 перейшло до попереднього власника - ОСОБА_1 , яка йому належить на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 125, посвідченого 15 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мисан В. І.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав)- це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної вище норми права державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18.

Крім того, ОСОБА_2 не був стороною зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_4, а тому залучати його до участі у справі не було правових підстав.

Посилання касаційної скарги на те, що банк у справі № 761/38256/19 обрав неналежний спосіб захисту прав є безпідставними, так як вказане не є предметом касаційного перегляду у цій справі № 761/19306/22.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_2 оспорює дії державного реєстратора, який на виконання рішення суду від 25 січня 2021 року у справі № 761/38256/19 скасував записи про його права власності на квартиру, на законність оскаржуваних судових рішень у цій справі не впливає. А, крім того, згідно з Єдиного державного реєстру судових рішень 30 жовтня 2023 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/13046/23 у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання дії державного реєстратора протиправними та скасування рішення про припинення права власності, зобов`язання поновити в державному реєстрі запис про право власності на нерухоме майно відмовлено.

Інші доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, зводяться до невірного тлумачення висновків рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року у справі № 761/38256/19.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 червня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець