Провадження № 2/161/4149/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 листопада 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Крупінської С.С.

з участю секретаря Федорової В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що йому на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 , в якому крім нього та членів його сім`ї зареєстрований його син ОСОБА_2 , відповідач по справі, який не проживає за місцем реєстрації та матеріальної допомоги на утримання та обслуговування будинку не надає. Факт реєстрації відповідача порушує його право на вільне розпорядження і користування майном.

У зв`язку з цим просить суд усунути йому перешкоди у користуванні будинком АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 та членам його сім`ї : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Б ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 10.06.1999 року а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.09.2023 року (а.с.6,7-9).

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з Реєстру Луцької міської територіальної громади (а.с.10).

Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач фактично за місцем реєстрації не проживає тривалий час, вказаним житлом не користується, витрати по оплаті комунальних послуг не несе, участі в утриманні житла не бере, з реєстрації в добровільному порядку не знімається, що позбавляє позивача права повноцінно розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України член сім`ї, який вибув на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Як зазначено в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 150 ЖК України передбачене право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуватись ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності.

Позивач просив захистити його право, як власника будинку, шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Аналізуючи зібрані у справі письмові докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач не проживає у вказаному житловому будинку понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, доказів поважності причин не проживання чи створення їм перешкод у користуванні житлом суду не надано. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 1073,60 грн. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72, 107, 150 ЖК України, ст. ст. 29, 317, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомо.

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомо.

Повний текст рішення виготовлено 13 листопада 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська