Провадження №4-с/369/110/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., вивчивши та дослідивши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження та скасування постанови,-

встановив:

Фактичні обставини справи, суть питання, яке вирішується суддею.

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження та скасування постанови. У прохальній частині скаржник просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 19.06.2012 року про відкриття виконавчого провадження №33099445 про стягнення коштів на користь ПАТ «Марфін Банк» у розмірі 773432,98 грн.

Вирішуючи питання про прийняття скарги до розгляду, приходжу до висновку, що таку слід залишити без розгляду та повернути скаржнику у зв`язку з нижченаведеним.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій . Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною першою та другою статті 126 ЦПК встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 127 ЦПК України).

Скаржник у скарзі зазначає, що про оскаржувану постанову від 19.06.2012 року про відкриття виконавчого провадження №33099445 про стягнення коштів на користь ПАТ «Марфін Банк» у розмірі 773432,98 грн., він дізнався лише 13.10.2023, коли ознайомився з матеріалами вказаного виконавчого провадження, однак до матеріалів справи не долучено жодних документів які б підтверджували зазначену обставину. Окрім того, ОСОБА_1 не долучено до матеріалів справи, самої оскаржуваної постанови.

В постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Варто зазначити, що з огляду на вищенаведене, строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові. (постанова Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у Справі № 466/948/19).

Таким чином, скаржником фактично пропущено строк для подання скарги, клопотання про поновлення процесуального строку із зазначенням належних та допустимих доказів поважності причин пропуску процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії виконавця у матеріалах справи відсутнє, тобто скаржником не подане, а тому таку скаргу за висновком суду слід залишити без розгляду та повернути скаржнику.

Керуючись ст. 447-449 ЦПК України, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження та скасування постанови залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 скаргу та долучені до неї матеріали.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, у разі усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Андрій ВОЛЧКО