Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" травня 2023 р. смт Тиврів 145/1531/21

2/145/298/2023

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Маркевич А.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми матеріального збитку,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 09.05.2021 о 14 год. 10 год., в смт Сутиски Тиврівського району Вінницької області, по вул. Соборній, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України, здійснював маневр обгону, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з попереду їдучим транспортним засобом «ВMW Х-3», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , в результаті чого дані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Власником автомобіля «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_2 , є вона, ОСОБА_3 .

Оскільки позивач є власником автомобіля, який було пошкоджено при вищевказаній ДТП, то вона має право вимоги на відшкодування завданої шкоди її майну.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Франшиза згідно вказаного договору (поліса) становить 2600 грн.

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 07 червня 2021 року по справі № 145/817/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців.

Вказана постанова мотивована тим, що ОСОБА_2 вчинив грубе порушення Правил дорожнього руху України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян, а також те, що характер вчиненого правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху України, таке що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_4 , які були надані представнику страхової компанії, о 14 год. 10 хв. керуючи автомобілем марки «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по населеному пункту смт Сутиски, по вул. Соборна в крайній лівій смузі, зі швидкістю 30-40 км/год та здійснював поворот ліворуч. В свою чергу, автомобіль марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався позаду автомобіля марки «ВМW Х-3» не надав перевагу в русі, внаслідок чого відбулося зіткнення вищезазначених транспортних засобів.

13 травня 2021 року представник Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в присутності учасника ДТП ОСОБА_4 оглянув транспортний засіб марки «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_2 , та зафіксував отриманні під час ДТП пошкодження транспортного засобу.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 21-147 від 25.05.2021 складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_2 становить 213 978,91 грн.

Розмір страхового відшкодування з урахуванням податку на додану вартість та без вирахування суми франшизи становитиме 78 575,45 грн.

З метою отримання страхового відшкодування, 01 червня 2021 року власниця автомобіля марки «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_2 , звернулась із заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в якій просила виплатити їй належну суму страхового відшкодування в розмірі 62879,53 грн. (78575,45 грн. - 20% ПДВ - 2600 грн. франшиза).

Листом № 5799 від 07.06.2021 Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомило позивачку про те, що сума страхового відшкодування в розмірі 62879,53 грн. буде перерахована згідно заяви.

В подальшому ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснено перерахування грошових коштів на рахунок, що відкритий в банківській установі на ім`я позивачки.

З метою відновлення пошкодженого транспортного засобу позивач звернулась до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 .

За результатами ремонту автомобіля марки «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_2 позивач сплатила 173200,00 грн., нею понесені значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, ніж отримане страхове відшкодування, а саме на суму 110 320,47 грн.

Оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача повністю встановлена постановою суду, кошти витрачені позивачем на ремонт транспортного засобу підтверджені належним чином, а страхове відшкодування не в повній мірі покрило понесені витрати, позивач вважає, що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 110 320,47, вже понесеними ОСОБА_3 на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля та франшиза у розмірі 2600 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь майнову шкоду (збитки), заподіяну внаслідок пошкодження автомобіля марки «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 110 320,47 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати, пов`язані із виготовленням звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу в сумі 2600 грн., витрати на правову допомогу та судовий збір - 1129,20 грн

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить задоволити повністю, з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнає, вважає, що якщо страхова компанія вирішила сплатити саме стільки коштів, то це правильно.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України відшкодовується винною особою.

Положення статті 1187 ЦК України є спеціальними відносно статті 1166 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам.

Згідно з ч.ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.1194 ЦК України в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 4 та 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

У правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду України у справі №6-954цс1б від 26 жовтня 2016 року визначено, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 Цивільного кодексу України підстав.

Судом встановлено, що 09.05.2021 о 14 год. 10 год., в смт Сутиски Тиврівського району Вінницької області, по вул. Соборній, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України, здійснював маневр обгону, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з попереду їдучим транспортним засобом «ВMW Х-3», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , в результаті чого дані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 07 червня 2021 року по справі №145/817/21 (а.с14-15) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців.

Позивачка ОСОБА_3 є власником автомобіля марки «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_2 , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Про настання події з ознаками страхової, страховика було повідомлено безпосередньо з місця ДТП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-200527874 від 08 липня 2020 року.

Франшиза згідно вказаного договору (поліса) становить 2600 грн.

Згідно акту огляду транспортного засобу від 13 травня 2021 року (а.с.41-42), представник Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в присутності учасника ДТП ОСОБА_4 оглянув транспортний засіб марки «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_2 , та зафіксував отриманні під час ДТП пошкодження транспортного засобу.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №21-147 від 25.05.2021 складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (53-57) вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 78575, 45 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 213 978,91 грн. (включаючи податок на додану вартість).

Враховуючи положення статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оцінювачем встановлено, що розмір страхового відшкодування з урахуванням податку на додану вартість та без вирахування суми франшизи становитиме 78 575,45 грн.

З метою отримання страхового відшкодування 01 червня 2021 року власниця автомобіля ОСОБА_3 звернулась із заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в якій просила виплатити їй належну суму страхового відшкодування в розмірі 62879,53 грн. (78575,45 грн. - 20% ПДВ - 2600 грн. франшиза), що підтверджується розрахунком суми страхового відшкодування до справи № 33 від 03.06.2021.

В подальшому ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснено перерахування грошових коштів на рахунок, що відкритий в банківській установі на ім`я позивачки.

За результатами ремонту автомобіля марки «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_2 позивач сплатила 173200,00 грн., що підтверджується актом № 21 від 05.07.2021 (а.с.73). Факт належно оплати вказаної суми підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 05.07.2021 (а.с.74).

Як вбачається з акту виконаних робіт, вартість ремонту пошкодженого автомобіля марки «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_2 склала 173200,00 грн. (а.с.74), тобто позивачем понесені значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, ніж отримане страхове відшкодування, а саме на суму 110 320,47 грн.

Суд вважає, що вина відповідача ОСОБА_2 щодо пошкодження транспортного засобу позивача повністю встановлена постановою суду, кошти витрачені позивачем на ремонт транспортного засобу підтверджені належним чином, а страхове відшкодування не в повній мірі покрило понесені витрати, а тому з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 110 320,47 грн., вже понесеними ОСОБА_3 на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля.

Понесені витрати у сумі 2600 грн., за оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 21-147 від 25.05.2021, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , що стверджуються квитанцією до прибуткового касового ордера №147 від 13.05.2021 (а.с.69) також підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору суд стягує з відповідача.

Керуючись ст.ст.4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 82, 141, 200, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.22, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Постановою Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»,суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) майнову шкоду (збитки), заподіяну внаслідок пошкодження автомобіля марки «ВМW Х-3», д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 110 320,47 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, пов`язані із виготовленням звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу в сумі 2600 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений нею судовий збір у сумі 1129 (одна тисяча сто двадцять дев`ять) гривень 21 копійка.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 12 травня 2023 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.