Справа № 711/2175/23
Провадження № 2/712/1799/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
Головуючого судді - Токової С.Є.,
при секретарі Білик О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси цивільну справу за позовом Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування осіб, які потерпіли від злочину, -
Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Черкаської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування осіб, які потерпіли від злочину.
У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , 16 червня 2021 року, близько 01 год.15 хв., керуючи автомобілем Skoda Octavia A7, реєстраційни номер НОМЕР_1 , в якому перебували пасажири: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, рухаючись на 2 км автодороги Н16 Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань зі сторони м. Черкаси напрямку до м. Золотоноша, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху щоб постійно контролювати рух, перетнув лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з вантажним фургоном ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_2 отримала відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/735 в 07.09.2021 наступні тілесні ушкодження: травма тазу з вивихом голівок обох стегнових кісток, переломом голівки правої стегнової кістки; травма лівого передпліччя з переломом променевої кістки, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітній потерпілий ОСОБА_1 отримав відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 01/768 від 14.09.2021 наступні тілесні ушкодження: травма лівого стегна із закритим переломом верхньої третини лівої стегнової кістки, що відноситься категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Спричинення потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 тілесних ушкоджень середньої тяжкості знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СТ/84Е-21 від 21.10.2021, з порушенням водієм автомобіля Skoda Octavia A7, реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_1 вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 та п. 12.1 Пра дорожнього руху України.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» 13 ліжко-днів, з 16.06.2021 по 29.06.2021. Згідно довідки, над КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД», на її лікування витрачено 20 903 грн 09 коп.
Позовні вимоги підтверджуються доказами наданими КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради довідкою з розрахунками витрат на медичне лікування потерпілої ОСОБА_2 .
Розрахунок на відшкодування витрат за лікування проведено відповідно до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 за стаціонарне лікування за фактичні витрати, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених хворим.
Відповідно до п. 3 Порядку № 545, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
Стягнені в установленому порядку кошти згідно з п. 4 Порядку № 545 зараховуються до відповідного (державного чи місцевого) бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий. При цьому жодних винятків щодо застосування цієї норми чинним законодавством не передбачено.
Враховуючи те, що саме протиправними діями ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження, внаслідок яких остання лікувалася у КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілої, тобто матеріальних збитків завданих державі внаслідок вчиненого кримінального правопорушення.
Незважаючи на факт завдання шкоди інтересам держави, Черкаською міською радою не вжито будь-яких заходів, спрямованих на захист та поновлення порушених інтересів держави в судовому порядку. Цивільний позов про відшкодування шкоди не заявлено та жодних дій щодо стягнення завданих державі збитків не вжито, що свідчить про неналежне здійснення наданих законом повноважень.
З метою вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Черкаською окружною прокуратурою направлено лист на адресу Черкаської міської ради за №166-1728вих23 від 29.03.2022.
Так, згідно листа Черкаської міської ради від 22.02.2023 міська рада не зверталася та не планує звертатися до суду з позовом щодо стягнення з винної особи коштів, що витрачені комунальним некомерційним підприємством «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» на лікування потерпілих осіб у кримінальних провадженнях.
Таким чином, враховуючи, що затрати лікарні не відшкодовані, що свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави уповноваженими органами, виникає законне право прокурора на звернення із даною позовною заявою до суду на захист державних інтересів, оскільки вказана бездіяльність призводить до ненадходження коштів, які мали б поступити до міського бюджету.
Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває заклад охорони здоров`я, Черкаської міської ради кошти в сумі 20 903,09 грн., які затрачено на лікування потерпілої ОСОБА_2 .
Прокурор в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, скерував клопотання про розгляд справи у його відсутність, заявлений позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.
Відзив на позов не надав.
Згідно з частиною 1 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до п. 3ст. 131-1 Конституції Українив Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК Україниу визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно ч.4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбаченихстаттею 185 цього Кодексу.
Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 встановлено, що поняття «інтереси держави» є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

В судовомузасіданні встановлено, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.11.2021 у справі № 712/11825/21, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим, кримінальне провадження закрито.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , 16 червня 2021 року, близько 01 год.15 хв., керуючи автомобілем Skoda Octavia A7, реєстраційни номер НОМЕР_1 , в якому перебували пасажири: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, рухаючись на 2 км автодороги Н16 Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань зі сторони м. Черкаси напрямку до м. Золотоноша, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху щоб постійно контролювати рух, перетнув лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з вантажним фургоном ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_2 отримала відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/735 в 07.09.2021 наступні тілесні ушкодження: травма тазу з вивихом голівок обох стегнових кісток, переломом голівки правої стегнової кістки; травма лівого передпліччя з переломом променевої кістки, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітній потерпілий ОСОБА_1 отримав відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 01/768 від 14.09.2021 наступні тілесні ушкодження: травма лівого стегна із закритим переломом верхньої третини лівої стегнової кістки, що відноситься категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Спричинення потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 тілесних ушкоджень середньої тяжкості знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СТ/84Е-21 від 21.10.2021, з порушенням водієм автомобіля Skoda Octavia A7, реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_1 вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 та п. 12.1 Пра дорожнього руху України.

Таким чином, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.11.2021 у справі №712/11825/21, підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно листів КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради та Черкаської міської ради, кошти на відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_2 необхідно зараховувати до місцевого бюджету.

Відповідно до п. 2 Порядку № 545 сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначаються на підставі даних лікувального закладу.

Розрахунок на відшкодування витрат за лікування проведено відповідно до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 за стаціонарне лікування за фактичні витрати, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених хворим.

Відповідно до п. 3 Порядку № 545, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Стягнені в установленому порядку кошти згідно з п. 4 Порядку № 545 зараховуються до відповідного (державного чи місцевого) бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий. При цьому жодних винятків щодо застосування цієї норми чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи те, що саме злочинними діями ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження, внаслідок яких остання лікувалася у КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», а відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілої, тобто матеріальних збитків завданих державі внаслідок вчиненого кримінального правопорушення.

В даному випадку встановлено порушення інтересів держави, яке полягає в невідшкодуванні відповідачем коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від кримінального правопорушення, внаслідок чого до бюджету не надійшли кошти в сумі 20903,09 грн.

Згідно ст. 1191 Цивільного кодексу України держава, Автономна республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають права зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.

За змістом ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню визначається закладом охорони здоров`я в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування.

Відповідно до п. 3 Постанови КМ України № 545 від 16.07.1993 року «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання»визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Станом на дату звернення із позовом до суду збитки в сумі 20 903,09 грн. відповідачем не відшкодовані, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому судові витрати підлягають стягненню із відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 2,3,4,5,6,7,9,10,11,12,13,141,223,206,223,247,258,259,263-265,274-282, 351,352,354,355 ЦПК України,ст. 1206 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», постановою Пленуму Верховного Суду № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ від 16.07.1993 року №545, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 , на користь органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває заклад охорони здоров`я, Черкаської міської ради (рахунок НОМЕР_5 , ) кошти в сумі 20 903, 09 грн., які затрачено на лікування потерпілої .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 на користь держави судовий збір у розмірі 2684 грн. ( дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто Соснівським районним судом м. Черкаси за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Соснівського районного суду м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання через Соснівський районний суд м. Черкаси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Черкаським апеляційним судом, якщо таке рішення не буде скасовано.

ГОЛОВУЮЧИЙ: