Справа № 487/162/22
Провадження № 2/487/533/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

27.04.2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді - Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Уманського І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»» про стягнення страхового відшкодування та величини втрати вартості транспортного засобу

ВСТАНОВИВ:

14.01.2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гречана Є.Й. звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 та ПАТ «СК «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування та величини вартості транспортного засобу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що відповідно до Постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.11.2021 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні ДТП яка мала місце 23.10.2021 року о 18-40 год. в м. Миколаєві по пр. Центральному, в районі буд. №93 за участі транспортних засобів «Ford Transit» (д.р.н. НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_2 та «Toyota Corolla» (д.р.н. НОМЕР_2 ) власником якої є ОСОБА_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КпроАП України.

Так, відповідно до звіту №157/11-21 від 04.11.2021 року, вартість величини ВТВ в результаті пошкоджень завданих транспортному засобу «Toyota Corolla» (д.р.н. НОМЕР_2 ) в наслідок вищевказаної ДТП складає 23 142,89 грн., а вартість відновлюваного ремонту складає 109 049,75 грн. В свою чергу фактична вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу скала 111 620 грн., що підтверджується відповідним актом виконаних робіт.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на суму із встановленим лімітом який складав 130 000 грн.. В супереч наведеному ПрАТ «СК «Євроінс Україна» свої зобов`язання не виконує та не сплачує позивачу коштів в рахунок відшкодування вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу.

Крім того, відповідно до вимог чинного Законодавства України відшкодування величини ВТВ транспортного засобу покладаються безпосередньо на винного у вчиненні ДТП. В свою чергу ОСОБА_2 , також ухиляється від сплати на користь позивача вказаних коштів.

У зв`язку із викладеним позивач просить суд стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на її користь розмір страхового відшкодування у розмірі 111 620, 00 грн. Стягнути з ОСОБА_2 величину ВТВ у розмірі 23142,89 грн. та витрати пов`язанні із складанням звіту №157/11-21 в сумі 3500, 00 грн. Також просив стягнути з відповідачів на його користь судові витрати які складаються з витрат на правничу допомогу у сумі 5000 грн. та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору у сумі 1383,00 грн..

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.01.2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

05.12.2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гречана Є.Й. подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначила, що уповноваженими особами ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було сплачено позивачу частину страхового відшкодування у сумі 80 000 грн., а тому просить зменшити суму страхового відшкодування яку вона просить стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» до 31 620, 00 грн.. В інший частині позовні вимоги залишити без змін.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.01.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, зменшені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представники відповідача - ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна»» в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причин неявки суду не повідомили.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.11.2021 по справі №487/162/22, провадження №2/487/1203/22, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні ДТП яка мала місце 23.10.2021 року о 18-40 год. в м. Миколаєві по пр. Центральному, в районі буд. №93 за участі транспортних засобів «Ford Transit» (д.р.н. НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_2 та «Toyota Corolla» (д.р.н. НОМЕР_2 ) власником якої є ОСОБА_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КпроАП України.

З наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вбачається, що власником транспортного засобу «Toyota Corolla» (д.р.н. НОМЕР_2 ) є ОСОБА_1 .

Згідно витягу з реєстру перевірки чинності полісу Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Ford Transit» (д.р.н. НОМЕР_1 ) станом на 23.10.2021 року, була застрахована у ПрАТ «СК» Євроінс України» на підставі полісу №АР6019472.

Відповідно до Звіту №1557/11-21 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Toyota Corolla» (д.р.н. НОМЕР_2 ), вартість відновлюваного ремонту складає 109 049,75 грн., а сума величини ВТВ складає 23 142, 89 грн..

Згідно акту виконаних робіт №РО-0000011 від 26.11.2021 року відновлювальний ремонт транспортного засобу «Toyota Corolla» (д.р.н. НОМЕР_2 ) склав 111 620, 00 грн., сплата якого підтверджується наявним в матеріалах справи прибутковим касовим ордером №0 від 09.11.2021 року.

Так, частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно з положеннями ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Пунктом 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ.

Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Наведена правова позиція висловлена постановах Верховного Суду України від 04 червня 2014 року № 6-49цс14, від 16 грудня 2015 року № 6-760цс15.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на позивача користь підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 31620,00 грн.

При цьому з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню величина ВТВ у розмірі 23 142,89 грн. та витрати пов`язанні із складанням звіту №157/11-21 в сумі 3500, 00 грн. (Квитанція до прибуткового касового ордеру №37 від 04.11.2021 року).

Вирішуючи заявлені вимоги про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Представником позивача адвокатом Гречаною Є.Й. заявлено вимогу про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у справі (Договір про надання правової допомоги від 01.11.2021 року), до яких включено: надання консультацій після ДТП і до виплати страхового відшкодування ПрАТ «Євроінс Україна», роз`яснення правової позиції, мирне урегулювання справи, складання адвокатських запитів, написання позовної заяви про відшкодування величини втарти товарної вартості автомобіля та страхового відшкодування.

Таким чином, представник позивача згідно з вимогами ст. 137 ЦК України довела надання нею послуг професійної правничої допомоги під час розгляду даної справи позивачу.

Отже, враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування судових витрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, пропорційно заявлених і задоволених вимог з відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 2700 грн., а з ОСОБА_2 сума у розмірі 2300 грн., понесених витрат на правничу допомогу.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно заявлених вимог, а саме з відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 746,82 грн., а з ОСОБА_2 сума у розмірі 636,18 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»» про стягнення страхового відшкодування та величини втрати вартості транспортного засобу - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»» на користь ОСОБА_1 розмір страхового відшкодування в сумі 31 620,00 грн..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2700,00 грн..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 746,82 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 23 142,89 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму втрати на складення звіту №157/11-21 у розмірі 3500,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2300,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 636,18 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна»», місце знаходження вул. В.Васильківська, 102 м.Київ,

Суддя: І.О. Притуляк