Провадження № 2/554/3791/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року місто Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Шевська О.І., за участі секретаря судового засідання Шевченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, -

встановила:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно з ОСОБА_2 та в розмірі частини всіх видів його заробітку щомісячно, до закінчення навчання, але не пізніше досягнення сином 23- х річного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що в свідоцтві про народження його батьками зазначено мати ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_3 .

Рішенням Харківської міської ради від 19.10.2016 року №693 йому було надано статус дитини-сироти, позбавленої батьківського піклування. Вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг повноліття та навчається в Національному університеті радіоелектроніки, є студентом групи ПЗ ПІ 21-4 факультету компютерних наук, бюджет, строк навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року.

Зазначив, що не працює, навчається на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги батьків.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 29.10.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 08.03.2022 №2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу передано у провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Шевської О.І.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12.01.2022 року відповідачем по справі ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позовні вимоги не визнає та заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказала, що позиває посилається на те, що він потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, однак не надає належних доказів реальної потреби в такій матеріальній допомозі. Вказала, що позивач зареєстрований та проживає у м.Харкові, тобто за місцем навчання, навчається на бюджетній формі навчання та отримує стипендію. Позивачу на праві власності належить житловий будинок загальною площею 173,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . На думку відповідача, позивачем не обґрунтовано неможливості самостійно заробляти кошти для власного забезпечення та позивач є матеріально забезпеченою особою і реальної необхідності в утриманні не потребує. Окрім того, вказала, що вона не має можливості надавати матеріальну допомогу, працює в Харківському фаховому коледжі спорту на посаді лікар-педіатр. Середньомісячний заробіток складає 8 000 грн. При йому на її утриманні перебуває неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно (до досягнення позивачем повноліття стягувалися в розмірі 1/3 частини). Заначила, що вона не має власного житла чи іншого нерухомого майна та змушена орендувати житло для проживання. Через відсутність житла перебуває на обліку бездомної особи в Центрі обліку бездомних та має зареєстроване місце реєстрації за адресою цього центру. Вказала, що об`єктивно, з незалежних від неї обставин не має можливості надавати матеріальну допомогу своєму недволітньому сину у зв`язку з його навчанням, оскільки не має власного житла чи іншого нерухомого/рухомого майна, у зв`язку з чим змушена орендувати житло для проживання і розмір її доходів ледве покриває всі вимушені понесені витрати.

17.01.2022року позивачем по справі надано до суду відповідь на відзив. Вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг повноліття. Навчається на денній формі навчання в Харківському національному університеті радіоелектроніки, є студентом групи ПЗ ПІ 21-4 факультету компютерних наук, бюджет, строк навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025 року. Зазначив, що потребує матеріальної допомоги матері, навчання на бюджетній формі дійсно не потребує оплати контракту, однак не виключає необхідності здійснення інших витрат, зокрема придбання навчально методичних матеріалів, комп`ютера. У зв`язку з дистанційним навчанням через інтернет виникла необхідність у придбанні комп`ютера та відеокамери, які ним були придбані шляхом укладення банківського договору. Самостійно заробляти не має можливості, оскільки навчання проходить дистанційно та займає фактично весь день, після закінчення занять необхідно виконати домашню роботу писати реферати. Також вказав, що потребує допомоги на придбання продуктів харчування, одягу та ліків, засобів гігієни. На разі всі витрати несе його бабуся. Зазначив, що на даний час аліменти з ОСОБА_2 аліменти стягуються лише на неповнолітню доньку ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частки. Згідно довідки наданої відповідачем, вбачається, що заробітна плата матері за останні три місяці складає 13 112, 23 грн. Окрім того, відповідно до довідки з Центру обліку бездомних осіб від 09.12.2020 року Харківського центру реінтеграції наданої ОСОБА_2 про те, що вона проживає у комунальному закладі «Харківський міський центр реінтеграції бездомних осіб» з 08.12.2020 року, натомість суду надає договір оренди житла від 12.12.2020 року. Вказав, що на його думку посилання на необхідність орендувати житло разом з іншими доводами є намаганням ввести суд в оману щодо відсутності можливості надавати матеріальну допомогу.

Позивач в судове засідання не з`явився, прохав проводити розгляд справи за його відсутності та прохав задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, попередньо подала відзив до суду та прохала його врахувати при постановленні рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_3 , належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Харкова вбачається, що батьками ОСОБА_1 зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

З копії рішення Харківської міської ради від 19.10.2016 р. №693 ОСОБА_1 надано статус дитини-сироти. Позбавленої батьківського піклування( мати ОСОБА_2 рішенням Московського районного суду м.Харкова від 09.12.2015 року позбавлена батьківських прав, батько ОСОБА_3 заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 19.09.2016 року позбавлений батьківських прав.

З матері ОСОБА_2 , на підставі виконавчого листа №643/6946/16-ц виданого 29.12.2016 року Московським районним судом стягуються аліменти на користь опікуна ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання ОСОБА_1 та на утримання ОСОБА_4 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

З батька ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа №643/6948/16-ц виданого 19.10.2016 р. Московським районним судом м.Харкова стягуються аліменти на користь опікуна ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання ОСОБА_1 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2016 року і до досягнення дітьми повноліття

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_1 досяг повноліття.

Із копії довідки від 01.09.2021 року за №48/93 виданої Харківським національним університетом радіоелектроніки, ОСОБА_1 , є студентом групи ПВПІ 21-4, 1-го курсу, факультет комп`ютерних наук, денна, бюджет, строк навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025 року.

Згідно копії довідки наданої відповідачем , вбачається, що остання працює на посаді Лікаря педіатра в Харківському фаховому коледжі спорту та її заробітна плата за останні три місяці складає 13 112, 23 грн.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є рідною матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. До досягнення ОСОБА_1 повноліття з відповідача стягувалися аліменти за рішенням Московського районного суду м.Харкова за №643/6946/16-ц.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей (стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції).

Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

На час звернення до суду, позивач є повнолітнім та продовжує навчання і є студентом Харківського національного університету радіоелектроніки, на денній формі навчання спеціальності. Період навчання 01.09.2021 по 30.06.2025 року. Навчання є основним заняттям, в зв`язку з чим він не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивач потребує матеріальної допомоги від матері та батька, яка полягає у витратах на навчання, зокрема придбання навчально методичних матеріалів, комп`ютера, проживання, проїзд, придбання одягу, продуктів харчування, підручників тощо. Відповідачі самостійно матеріальної допомоги не надають. В зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

На думку суду, відповідачем ОСОБА_2 не надано суду доказів, які б вказували, що син не потребує матеріальної допомоги пов`язаної з його навчанням.

Посиланням відповідача на наявність у позивача у власності будинку, не знаходить свого підтвердження та спростовується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.01.2022 року де вказано, що ОСОБА_1 закріплено право проживання, користування житловою площею за адресою АДРЕСА_1 .

Доводи відповідача, щодо того що позивач є матеріально забезпеченою особою не знаходять свого підтвердження та не доведені зі сторони відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи за специфікою навчання ОСОБА_1 позбавлений можливості повноцінно працювати з метою отримання самостійного джерела доходу для забезпечення своїх потреб за рахунок отриманої заробітної плати. На даний час проживає з бабусею, будь якої матеріальної допомоги від інших осіб не отримує, тому потребує матеріальної допомоги від батьків.

Окрім того, відповідачем ОСОБА_2 зазначено, що вона не має можливості надавати матеріальну допомогу сину, у зв`язку з відсутністю житла та необхідністю його найму, сплатою аліментів на неповнолітню доньку.

Однак, суд приходить до висновку, що вказані доводи не підтверджені належними та допустимими доказами, так як ОСОБА_2 працює п в Харківському фаховому коледжі спорту на посаді лікар-педіатр, середньомісячний заробіток складає 13 112, 23 грн., тобто є офіційно працевлаштованою та отримує щомісячний дохід у вигляді заробітної плати.

Окрім того, відповідно до довідки з Центру обліку бездомних осіб від 09.12.2020 року Харківського центру реінтеграції наданої ОСОБА_2 про те, що вона проживає у комунальному закладі «Харківський міський центр реінтеграції бездомних осіб» з 08.12.2020 року, натомість суду надає договір оренди житла від 12.12.2020 року та вказує про необхідність сплати орендної плати за найм житла, що вказає на надання відповідачем суду не достовірних відомостей.

Щодо вимоги щодо стягнення аліментів з ОСОБА_3 суд вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, при цьому: дитина, яка підлягає утриманню має вік більше 18 років, але менше 23; вона продовжує навчання; потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги; відповідач має можливість надавати таку допомогу (про обставини неможливості надавати утримання Суд не повідомив).

Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до змісту ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Ураховуючи взаємний обов`язок батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, реальні та розумні його потреби в матеріальному забезпеченні на рівні, необхідному для його розвитку, а також те, що відповідачами не доведено відсутності можливості надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який, продовжуючи навчання, потребує такої допомоги, суд вважає справедливим призначення до стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на користь сина у розмір 1/6 частини всіх видів її заробітку щомісячно ( з урахуванням того, що на її утримання перебуває неповнолітня донька), та призначення до стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на користь сина у розмір 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не пізніше досягнення сином 23- х річного віку.

Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суддя допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», ураховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню по 1073, 60 грн. судового збору з кожного.

Керуючись ст.ст. 180-182, 183, 191 СК України, ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, принципом № 4 Декларації прав дитини дитині, ст. 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 178, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289, 354-355, 430 ЦПК України, суддя

ухвалила:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видів її заробітку щомісячно, на період його навчання, але не довше ніж до досягнення сином 23 років починаючи з 27.10.2021 року ( з дня звернення до суду)

Стягувати з ОСОБА_3 на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку щомісячно, на період його навчання, але не довше ніж до досягнення сином 23 років починаючи з 27.10.2021 року ( з дня звернення до суду)

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

1.Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

2.Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 .

3.Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.І.Шевська