Справа № 708/1082/23
Номер провадження № 2/708/265/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої судді - Івахненко О.Г.,

при секретарі Тендітній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чигирина Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 630749363 від 09.10.2017 року в сумі 32967,17 грн.

В обґрунтування позову вказано, що 09.10.2017 року ОСОБА_1 уклав з AT «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630749363, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від Банку інформації.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22.01.2023 року заборгованість за кредитним договором становить 32967,17 гривень.

Крім того, 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів AT «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року.

З огляду на викладене, просить суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором № 630749363 від 09.10.2017 року у розмірі 32967,17 грн. та понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2684,00 грн.

В судове засідання сторони не викликалися.

Відзиву на позов від відповідача не надійшло, а отже він не скористався своїм правом подачі відзиву у встановленим відповідно до ухвали судді про відкриття провадження строк.

Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що 09.10.2017 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк», яке 30.11.2022 року змінило назву на АТ «СЕНС БАНК» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 12.08.2022 року, була укладена Угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630749363.

За умовами Кредитної угоди Банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом 200 000 грн. та надав кредитні кошти, а останній зобов`язався їх повернути, а також сплачувати проценти за користування кредитним коштами у розмірі 26% річних, у строки, передбачені договором.

За умовами даної Кредитної угоди погашення заборгованості за кредитом мало здійснюватись позичальником щомісячно згідно Графіку платежів, а саме: шляхом здійснення обов`язкового мінімального платежу в розмірі 7% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, а розмір обов`язкового мінімального платежу не може бути меншим за 50 гривень (а.с. 4-7).

Починаючи з 09.10.2017 року відповідач користувався кредитними коштами, однак свої зобов`язання за Договором № 630749363 від 09.10.2017 року належним чином не виконував, оскільки не сплачував достатні платежі для погашення заборгованості за вказаним договором, внаслідок чого допустив прострочення виконання грошових зобов`язань.

Станом на 22.01.2023 року за відповідачем обліковується заборгованість по кредитних зобов`язаннях на загальну суму 32967,17 грн., куди входить: 17099,08 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 139,08 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 14741,59 грн. - прострочене тіло кредиту, 987,42 грн. - відсотки за прострочену заборгованість, що підтверджується розрахунком позивача (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з виписки по рахунку з кредитною карткою за період з 09.10.2017 року по 28.02.2023 року, відповідач користувався кредитними коштами, здійснював покупки, знімав готівку у банкоматах, періодично погашав заборгованість шляхом поповнення картки (а.с. 10-26).

Судом також встановлено, що 03.07.2023 року позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань (а.с. 27), яка, судячи з усього, залишена останнім без реагування.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не здійснює погашення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Таким чином, між сторонами існує спір з приводу належності виконання зобов`язань за кредитним договором, який регулюється нормами Цивільного кодексу України та положеннями укладеної між сторонами Кредитної угоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Укладаючи Кредитну угоду сторони погодили умови та порядок повернення відповідачем кредиту шляхом здійснення обов`язкового щомісячного платежу в строк до 24 числа кожного місяця в розмірі 7% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією. Частина такого платежу мала йти на погашення заборгованості по тілу кредиту, а інша частина - по відсоткам за користування кредитними коштами.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як встановлено судом, відповідач не виконував належним чином свого зобов`язання із здійснення щомісячних платежів, чим допустив порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому неналежним чином виконував свої обов`язки, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення кредиту та сплати відсотків за фактичне користування кредитними коштами.

При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач кредитні кошти отримав та користувався ними, однак свої зобов`язання за кредитним договором № 630749363 від 09.10.2017 року не виконав, в зв`язку з чим, станом на 22.01.2023 року має заборгованість у сумі 32967,17 грн., яка підлягає до стягнення в примусовому порядку. Тож, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення вказаних сум з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 525,526,1048-1050,1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.7, 9, 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (, місцезнаходження за адресою: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150) заборгованість за кредитним договором № 630749363 від 09.10.2017 року станом на 22.01.2023 року в сумі 32967 (тридцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят сім) гривень 17 коп., куди входить: 17099,08 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 139,08 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 14741,59 грн. - прострочене тіло кредиту, 987,42 грн. - відсотки за прострочену заборгованість.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" (, місцезнаходження за адресою: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150) судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.Г.Івахненко