Справа № 404/376/23
Номер провадження 8/404/1/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Добровольської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу від 23.02.2023 року за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу виданого 23.02.2023 року Кіровським районним судом м. Кіровограда, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, в якій просив скасувати судовий наказ виданий 23.02.2023 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.01.2023 року та продовжуючи до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також судового збору і закрити провадження у справі.

Заяву обгрунтовує тим, що про відкриття виконавчого провадження йому стало відомо 10.03.2023 року із повідомлення у за стосунку «Дія».

Звертає увагу суду, що «проаналізувавши матеріали справи» вважає, що судом при видачі судового наказу не було враховано те, що на його утриманні перебуває повнолітній син, якому 20 років і який продовжує навчатися у вищому навчальному закладі.

Боржник повідомляє, що він одружений із ОСОБА_4 та від шлюбу є дитина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказує, що син є повнолітнім, однак продовжує навчатися, здобувати вищу освіту та є студентом IV курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, а також паралельно є студентом ІІІ курсу факультету української філології, іноземних мов та соціальних комунікацій першого (бакалаврського) рівня вищої освіти заочної форми навчання комерційної основи ЦДПУ ім. Винниченка.

Навчаючись на денній формі навчання так і на заочній, здобуваючи дві освіти, його син потребує витрат на проїзд до місця навчання, харчування в обід, їдальні закладу та іншого, отже потребує матеріальної допомоги.

Боржник як батько згідно ст. 199 СК України зобов`язаний утримувати свого повнолітнього сина і поки він навчається до досягнення ним двадцяти трьох років.

За таких обставин боржник вважає, що юридичний факт наявності у нього на утримання повнолітнього сина який продовжує навчання та відносно якого він зобов`язаний як батьку утримання, є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом, не була відомою на час розгляду справи, та є підставою, що повинна бути врахована судом згідно ст. 182 СК України при визначення розміру аліментів.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.03.2023 року заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які боржник усунув.

Відповідно ухвали від 03.04.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

04.05.2023 року до суду представником ОСОБА_2 подано письмові пояснення.

В судове засідання представник ОСОБА_1 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, просив задовольнити заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Від представника ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшла заява щодо розгляд справи за їх відсутності, підтримала правову позицію викладену у поясненнях від 04.05.2023 року, просила відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, щодо відмови у задоволенні заяви, з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 21.07.2022 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

До актового запису №733 про народження « ОСОБА_3 » складеного 21.07.2022 року внесено відомості про батька « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянство Україна, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 », а також відомості про матір « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №9 сформованого 14.04.2023 року вбачається, що підстава внесення запису відомостей про батька: спільна заява батьків про державну реєстрацію народження дитини від 21.07.2022 року. Державна реєстрація проведена відповідно до вимог ст. 126 СК України.

Відомості про відмітки зроблені в актовому записі: мати дитини перебувала у шлюбі з гр. ОСОБА_6 , який згідно із спільною заявою подружжя не є батьком цієї дитини. За спільною заявою батьків прізвище дитині присвоюється за прізвищем « ОСОБА_7 ».

23.02.2023 року за заявою ОСОБА_2 видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.01.2023 року та продовжуючи до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 268,40 грн.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктами 4, 5 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до частини першої, сьомої, восьмої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частинами першою, другою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 року у справі № 919/11027/18, провадження № 12-7звг22, пункт 5.3).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18, пункт 26).

Обставини, які могли бути встановлені при розгляді справи в разі виконання учасниками справи та судом вимог процесуального закону (змагальність, диспозитивність тощо), не можуть визнаватися нововиявленими (постанова Верховного Суду від 28.07.2021 року у справі № 345/1362/20, провадження № 61-8675св21).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18, пункти 27, 28).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі № 9901/819/18, провадження № 11-430заі20, пункт 6.38).

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст.423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Тлумачення п. 1 ч. 2 ст. 423 глави 3 розділу V ЦПК України з метою перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів дає підстави для висновку, що такими нововиявленими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі судового наказу, є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки заявника і боржника. Нововиявлені обставини є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених обставин.

Крім цього, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами (постанова Верховного Суду від 30.08.2021 року у справі № 461/1229/20, провадження № 61-15179св20).

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття "нововиявлені обставини". ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26 червня 2018 року у справі "Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України", від 09 червня 2011 року у справі "Желтяков проти України").

Враховуючи викладене, як за чинним процесуальним законодавством, так і за сталою практикою ЄСПЛ, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Частиною третьою статті 429 ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Визначені законодавчо як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 року у справі № 910/11027/18, провадження № 12-7звг22).

Як на підставу скасування судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилається на те, що на його утриманні перебуває повнолітній син, якому 20 років і який продовжує навчатися у вищому навчальному закладі.

Проте, документи, які б свідчили, що ОСОБА_1 несе будь-які витрати на утримання сина ОСОБА_5 матеріали справи не містять. Крім того, вказані обставини під час вирішення питання про стягнення аліментів в порядку наказного провадження не підлягали дослідженню, а тому не можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 заявлено вимогу у відповідності п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України про стягнення аліментів на дитину у розмірі частини доходів (заробітку) платника податків та на час видачі судового наказу ця вимога не була пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Таким чином, суд вважає, що наведені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими обставинами, а відтак відсутні підстави для скасування судового наказу від 23.02.2023 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 .

Разом з цим, суд звертає увагу ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу від 23.02.2023 року за нововиявленими обставинами відмовити.

Судовий наказ Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.02.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.01.2023 року та продовжуючи до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 та на користь держави судового збору в розмірі 268,40 грн. - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Повний текст судового рішення складено 15.05.2023 року.

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Мохонько