КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року

у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

установив:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, посилаючись на те, що 14 лютого 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення графіку зустрічей, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково та встановлено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши місце та час їхнього спілкування: у будній день тижня за домовленістю з матір`ю за місцем проживання дітей - АДРЕСА_1 або в рекреаційних зонах у присутності матері ОСОБА_1 або няні; у першу суботу та третю неділю місяця з 10:00 год. до 14:00 год. за місцем проживання дітей - АДРЕСА_1 або в рекреаційних зонах у присутності матері ОСОБА_1 ; кожен день народження дітей ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 за домовленістю з матір`ю ОСОБА_1 .

Після набрання законної сили рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року, упродовж вказаного судом строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання (з 06 липня 2017 року по 07 липня 2020 року) боржник належним чином виконувала його, припинила чинити перешкоди у спілкуванні з дітьми - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тому не було потреби у відкритті виконавчого провадження по справі №752/13857/15-ц.

Проте, з січня 2022 року виникла необхідність в пред`явленні виконавчого документа до виконання, оскільки боржник знову відмовляється надавати дозвіл на побачення з доньками, приймати участь в їх вихованні, чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми.

В лютому 2022 року, у зв`язку із повномасштабним вторгненням росії на територію України, ОСОБА_1 разом із дітьми виїхала за кордон, взагалі припинивши надавати будь-яку можливість для спілкування заявника з доньками та перестала виходити на зв`язок.

Просив поновити строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року заяву ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу задоволено.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа у справі №752/13857/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення графіку зустрічей.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановленою з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилалась на те, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги те, що ОСОБА_2 пропустив строк на отримання та пред`явлення виконавчого документа до виконання виключно з причин, які залежали лише від його волевиявлення та бажання приймати участь у вихованні дітей.

Зазначила, що судом не дотримано обов`язку та не надано правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та не визначив, які саме непереборні причини заважали ОСОБА_2 вчасно отримати виконавчий документ.

Крім того, в матеріалах справи немає належних доказів, які б свідчили, що у період з моменту вступу рішення суду в законну силу до моменту отримання виконавчого листа та по день звернення із заявою до суду стягувачем вживалися будь-які дії з метою виконання рішення суду першої інстанції.

Наголосила, що протягом шести місяців ОСОБА_2 не проявляв інтересу до виконання рішення суду по зазначеній вище справі.

Суд першої інстанції безпідставно не застосував положення ЗУ «Про міжнародне приватне право», враховуючи перебування ОСОБА_1 із двома донькам поза межами України - у Франції з 05 березня 2022 року по даний час.

Вказує, що заявник не зазначив жодної об`єктивної перепони, що заважала (унеможливлювала) йому вчасно отримати в суді виконавчий лист та здійснити відповідні дії та заходи подання виконавчого листа до органів ДВС в межах строків, визначених законом.

Викладені у заяві ОСОБА_2 обставини не є об`єктивними причинами, які унеможливили виконання судового рішення у даній справі у передбачений законом строк та повністю залежали від волевиявлення заявника. На дану обставину помилково не звернув уваги суд першої інстанції.

Зазначила, що фактично заявник, взагалі не обґрунтовуючи поважності пропуску ним строку на пред`явлення до виконання виконавчого документу, просив суд поновити йому строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Просила ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Доценко В.О. апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином,а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення сторони, яка з`явилась в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з доведеності заявником поважності причин пропуску ним строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14 лютого 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення графіку зустрічей, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково та встановлено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши місце та час їхнього спілкування: у будній день тижня за домовленістю з матір`ю за місцем проживання дітей - АДРЕСА_1 або в рекреаційних зонах у присутності матері ОСОБА_1 або няні; у першу суботу та третю неділю місяця з 10:00 год. до 14:00 год. за місцем проживання дітей - АДРЕСА_1 або в рекреаційних зонах у присутності матері ОСОБА_1 ; кожен день народження дітей ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 за домовленістю з матір`ю ОСОБА_1

31 липня 2023 року на виконання вказаного рішення суду було видано один виконавчий лист №752/13857/15-ц зі строком пред`явлення з 06 липня 2017 по 07 липня 2020 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно п.1, п.2 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.6 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнанихсудом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З матеріалів справи вбачається, що після набрання законної сили рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року, упродовж вказаного судом строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання (з 06 липня 2017 року по 07 липня 2020 року) виконавче провадження по справі №752/13857/15-ц не було відкрито.

Голосіївським районним судом 31 липня 2023 року відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року у цивільній справі №752/13857/15-ц за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення графіку зустрічей з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було видано виконавчий лист по справі №752/13857/15-ц зі строком пред`явлення з 06 липня 2017 року по 07 липня 2020 року.

Таким чином, з урахуванням обставин, на які посилався ОСОБА_2 , законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про поважність причин пропуску вищевказаного строку заявником та, як наслідок, його поновлення, оскільки вказаний строк був пропущений в зв`язку з неможливістю пред`явлення виконавчого листа до виконання з незалежних від заявника причин, які є поважними.

Аргументи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині ухвали, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди боржника з висновками суду щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 20 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба