Справа № 342/364/23
Провадження № 2/342/274/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах її діє представник-адвокат Візінська Галина Василівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок, та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , в інтересах якої діє представник-адвокат Візінська Галина Василівна,звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_2 , в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в цілому.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_4 був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 16.06.1988. Згідно довідки Чернятинського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 24/11 від 11.01.2023, за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,24 га. Відповідно до витягу з погосподарської книги № 8 Чернятинської сільської ради за період 1991 по 1995 рік по господарству в АДРЕСА_1 , суспільна група господарства колгоспника, станом на 15.04.1991 в господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 голова господарства; ОСОБА_5 дружина; ОСОБА_2 (Відповідач 1) дочка; ОСОБА_3 (Відповідач 2) - дочка. На момент припинення колгоспного двору його членами були: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Тобто право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/4 частці кожного. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона мала у власності 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцем ОСОБА_5 є її дочка ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 . Він мав у власності 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Померлий ОСОБА_4 залишив заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів ОСОБА_1 . Отже, позивач має право на 1/4 частку житлового будинку як спадкоємцю після смерті ОСОБА_4 . Позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що документи, які підтверджують право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 видані на ім`я спадкодавця - ОСОБА_4 , як голові колгоспного двору, що позбавляє можливості визначити його частку в житловому будинку. Отже, позивач має право на 1/4 частку житлового будинку як спадкоємцю після смерті ОСОБА_4 . Щодо часток ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то відповідно до їх усних заяв, вони відмовляються від них на користь позивача.

04 квітня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі та витребувано від приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. належним чином засвідчені копії спадкових справ, заведених після смерті: ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13 квітня 2023 року на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності на 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 просить визнати за неюправо власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 16.06.1988.Відповідно до витягу з погосподарської книги № 8 Чернятинської сільської ради за період 1991 по 1995 рік по господарству в АДРЕСА_1 , суспільна група господарства колгоспника, станом на 15.04.1991 в господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 голова господарства; ОСОБА_5 дружина; ОСОБА_2 , дочка; ОСОБА_3 , дочка.На момент припинення колгоспного двору його членами були: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Тобто право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/4 частці кожного.Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р., коли був введений в дію ЗУ «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 р. позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 належало право власності по 1/4 частці майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратив право на частку в його майні. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона мала у власності 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .Спадкоємцем ОСОБА_5 є її дочка ОСОБА_2 .Отже, позивачу - ОСОБА_2 належить право власності на 1/4 частку майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратив право на частку в його майні, та 1/4 частку як спадкоємцю після смерті мами - ОСОБА_5 .Таким чином, виходячи із аналізу вищезазначених норм Цивільного кодексу України, ОСОБА_2 має право на 2/4 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 має право на 1/4 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

13 квітня 2023 року зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами (справа №342/442/23) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 , в інтересах її діє представник-адвокат Візінська Галина Василівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок(справа № 342/364/23), присвоєно об`єднаній справі № 342/364/23.

27 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09.30 год. 16 травня 2023 року в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2).

Учасники справи в судове засідання 16.05.2023 не з`явилися.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - адвокат Візінська Галина Василівна подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд даної справи провести за відсутності позивача та його представника.

Відповідачі (позивачі за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Свої зустрічні позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як слідує із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 16 червня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів №11 від 13 січня 1988 року, в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 . Даний жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_4 та записаний в реєстрову книгу за реєстровим №631 від 16.06.1988.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 330402913 від 27.04.2023 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_1 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

За господарством, власником якого був померлий ОСОБА_4 , 1941 р.н., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка, розміром 0,24 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що доводиться довідкою № 24/11 від 11.01.2023, виданою Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1965/1990 р.р., господарські будівлі та споруди споруджено в 1970, 1980, 1990 та 1991 роках.

Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, складеного ФОП ОСОБА_6 на підставі договору № 01088/С від 10.02.2023, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 станом на 10.02.2023 становить - 211474 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Згідно ксерокопії погосподарської книги, виданої Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради, в господарстві (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), суспільна група якого «колгосп.», проживали в період з 01.01.1991 по 01.01.1995 ОСОБА_4 , голова сім`ї, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , дружина, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , внука.

Станом на 15.04.1991 в господарстві в АДРЕСА_1 (суспільна група господарства - колгоспника) були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , голова господарства, 1941 р.н., ОСОБА_5 , дружина, 1947 р.н., ОСОБА_2 , дочка, 1974 р.н., ОСОБА_3 , дочка, 1966 р.н., що доводиться довідкою № 24/13 від 11.01.2023, виданою Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради.

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності по 1/4частці належав колишнім членам колгоспного двору- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 70 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, про що 07 липня 2017 року складено відповідний актовий запис за № 19, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 07 липня 2017 року виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_5 , 1947 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 і на момент смерті в господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , 1941 р.н., чоловік, ОСОБА_2 , 1974 р.н., дочка, ОСОБА_9 , 1972 р.н., зять, що доводиться довідкою № 24/11 від 11.01.2023, виданою Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради.

Про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стверджується копіями: свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 20.07.1974, свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 від 12.05.1994.

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України).

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України).

Приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Яшан Р.Р., на виконання ухвали, надав суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 78/2017 (номер у Спадковому реєстрі № 61075600), заведену після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , з якої вбачається, що спадщину прийняла спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ,яка 11.08.2017 подала до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва на спадщину за законом. Чоловік спадкодавця - ОСОБА_4 11.08.2017 (протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України) подав до нотаріуса заяви, в яких зазначив, що не претендує на одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки майно є особистою власністю спадкодавця та відмовляється від належної йому частки спадкового майна, яке залишилось після смерті дружини на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , дочки померлої, спадкоємця першої черги.

01 серпня 2019 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1421, на транспортний засіб марки DAEWOO, моделі Lanos TF69Y, що належав спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину після її смерті, є її дочка ОСОБА_2 .

Як встановлено, ОСОБА_2 успадкувала після смерті матері ОСОБА_5 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України).

За життя, 25.02.2014, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, яким все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за Законом матиме право, в тому числі житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .Даний заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 56741882, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №69484951 від 15.07.2022.

ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_12 у віці 80 років в м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, про що 12 лютого 2022 року складено відповідний актовий запис за № 125, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 , виданого 12 лютого 2022 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Із довідки № 24/12 від 11.01.2023, виданої Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що ОСОБА_4 ,1941 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 і на момент смерті в господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2 , 1974 р.н., дочка, ОСОБА_9 , 1972 р.н., зять, ОСОБА_1 , 1998 р.н., внучка.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом спадкодавця ОСОБА_4 є ОСОБА_1 ,яка прийняла спадщину після його смерті.

Приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Яшан Р.Р., на виконання ухвали, надав суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 88/2022 (номер у Спадковому реєстрі № 69477841), заведену після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , з якої вбачається, що спадщину прийняла спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ,яка 15 липня 2022 року подала до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом.

07 лютого 2023 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 199, на земельну ділянку, площею 1,2836 га, що розташована: Івано-Франківська область, Коломийський район (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 року №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківський район), Чернятинська сільська рада, урочище «Буркало», цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 151053.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить також частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

При зверненні ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , нотаріус відмовив у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 надано документи, які підтверджують право власності на житловий будинок видані на ім`я ОСОБА_4 , як голові колгоспного двору, що позбавляє можливості нотаріуса визначити його частку в житловому будинку та відповідно видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що доводиться постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 73/02-31 від 28.03.2023.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку по 1/4 кожному. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 ; спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла спадкоємець першої черги за законом її дочка ОСОБА_2 .

Через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору, ОСОБА_1 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що:

- позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 ;в іншій частині позовуслід відмовити;

- зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а саме за відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 2/4 (1/4 успадкована після смерті матері ОСОБА_5 , 1/4 належить їй як колишньому члену колгоспного двору)частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 ;

- зустрічний позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а саме за відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , що належав до колгоспного двору, членом якого вона була.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1261, 1268-1270, 1273-1274, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати заОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовуОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 право власності на 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача (відповідача за зустрічним позовом)ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 .

Місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 .

Судове рішення складено 16.05.2023.

Суддя: Федів Л. М.