СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13071/23

пр. № 2/759/4066/23

25 жовтня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: СК "Оберіг" (03040, м. Київ, вул. Васильківська, 14) про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У липні 2023р. представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з ОСОБА_2 суму відшкодування у розмірі 111 702,85 грн.; вартість експертизи - 3 750,00 грн.; моральну шкоду 10 000,00 грн., а також стягнути суму судового збору у розмірі 1 254,53 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 19 000,00 грн.

В обгрунтуванн позовних вимог посилалася на те, що 13.05.2023 року близько 10 год. 30 хв. в с. Проців, СТ Дніпровець, вул. Центральна, Бориспільського району, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Nissan», д/н НОМЕР_1 , не був уважним, не обрав безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Toyota» д/н НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

09.06.2023року постановою Бориспільського міськрайонного суду визнано винним водія ОСОБА_2 , який вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілю, що належить на праві власності ОСОБА_1 завдано механічні пошкодження.

Відповідно до страхового поліса № НОМЕР_8 відповідач уклав із ПрАТ СК «Оберіг » договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Для отримання страхового відшкодування позивач звернувся до страхової компанії, відповідно до ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"

Автомобіль позивача отримав значні технічні ушкодження. Згідно зі звітом № 51/23/05.23 р. від 31.05.2023р., висновком експерта-товарознавця про вартість матеріального збитку, величина матеріальних збитків складає 197093,32 грн. , вартість проведення цієї експертизи становить 3750,00грн.

СК «Оберіг » 10.07.2023р. виплатило страхове відшкодування, ліміт якого згідно поліса складає 160000грн., лише 85390,47грн. Відповідно, ця сума покриває, лише частину завданого збитку. Тобто, розмір реальних збитків, завданих власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП, становить 197093,32 грн., тоді як страховиком було відшкодовано лише 85390,47грн., а тому на винну особу має бути покладено обов?язок зі сплати різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту і страховим відшкодуванням суми у розмірі 111702.85грн. За таких обставин, позивач вважає про наявність правових підстав для покладення на відповідача обов?язку з відшкодування позивачу матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у загальному розмірі 111702.85грн.. (із розрахунку розмір матеріального збитку - розмір страхового відшкодування). Просить позов задовольнити.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 20.07.2023р. прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 07.09.2023р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: СК "Оберіг" про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Представником ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надано відзив на позовну заяву в якому вказав, що на момент скоєння ДТП автомобіль відповідача був застрахований в ДТВ «СГ «Оберіг» відповідно до полісу ОСЦПВ № НОМЕР_8. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 160 000,00 грн. Отже особою, відповідальною за відшкодування збитків, завданих відповідачем є його страховик - ТДВ «СГ «Оберіг» зі страховим лімітом 160 000,00 грн. Згідно з відповіддю від 14.08.2023р. вих.№ 1408-06, наданого ТДВ «СГ «Оберіг» на адвокатський запит, відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 137791 від 20.06.2023р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 100 832,74 грн в тому числі ПДВ 12 942,27 грн. Позивачеві виплачена сума страхового відшкодування у розмірі 85 390,47 грн., тобто ліміт відповідальності страховика не перевищений. Отже, згідно з чинним законодавством, відсутні підстави для відшкодування шкоди відповідачем. Вказує, що до дефектного акту та розрахунку вартості збитку у звіті включені деталі, які не були ушкоджені внаслідок ДТП за участю відповідача. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представником третьої особи пояснень не надано.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.05.2023р. близько 10.год. 30 хв. в с. Проців, СТ Дніпровець, вул. Центральна, Бориспільського району, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Nissan», д/н НОМЕР_3 , не був уважним, не обрав безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Toyota» д/н НОМЕР_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками/а.с.10/.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2023р. визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП/а.с.10/.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Nissan», д/н НОМЕР_3 - винуватця ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування № НОМЕР_8 у ТДВ «СГ «Оберіг», страхова сума на одного потерпілого за шкоду майну 160 000,00 грн, ліміт за шкоду життю та здоров`ю 320 000,00 грн./а.с. 66/.

ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «СГ «Оберіг» із заявою про страхову виплату/а.с.11/.

Судом встановлено, та не заперечувалось сторонами, що позивачу страховою компанією було виплачено страхове відшкодування у розмірі 85 390,47 грн.

Відповідно до звіту № 51/23.05.23 від 31.05.2023р. про оцінку вартості матеріального збитку транспортного засобу «Toyota RAV 4» д/н НОМЕР_4 вартість матеріального збитку 197 093,32 грн. /а.с.12-27/.

За складання звіту № 51/23.05.23 про оцінку КТЗ марки «Toyota RAV 4» д/н НОМЕР_4 становить 3 750,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 51/23.05.23/а.с.33/.

Відповідно до рахунку № СР 00-042463 ТОВ «Саміт Моторз Україна» сума до сплати відновлювального ремонту «Toyota RAV 4» д/н НОМЕР_4 становить 127 769,26 грн./а.с.28/.

30.05.2023р. ОСОБА_1 сплатив ТОВ «Саміт Моторз Україна» за товар (запчастини) згідно рахунку № СР00-042463 від 30.05.2023р. 73 943,30 грн./а.с.29/.

До матеріалів справи долучено запрошення на огляд автомобіля «Toyota RAV 4» д/н НОМЕР_4 ОСОБА_2 . Однак доказів направлення вказаного запрошення не надано./а.с. 30/.

На адвокатський запит представника відповідача ТДВ «СГ «Оберіг» повідомило, що відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 137791 від 20.06.2023р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota RAV 4» д/н НОМЕР_4 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу, складає 100 832,74 грн. в тому числі ПДВ 12 942, 27 грн. Розмір страхового відшкодування визначається наступним чином: 100 832,74 грн. - вартість відновлювального ремонту без урахування зносу, ПДВ - 12 942,27 грн., франшиза - 2 500,00 грн.= 85 390,47 грн. /а.с.67-68/.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, що відповідає положенням ст. 27 Закону України "Про страхування".

Відповідно положень ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 29 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільне правової відповідальності власників наземних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Слід вказати, що відповідно до рахунку № НОМЕР_5 ТОВ «Саміт Моторз Україна» сума до сплати відновлювального ремонту «Toyota RAV 4» д/н НОМЕР_4 становить 127 769,26 грн

Однак, з наданих матеріалів справи вбачається, що відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 49009434-1 від 30.05.2023р. позивачем було понесено фактичні витрати у розмірі 73 943,30 грн.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі N 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Судом встановлено, що позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 85 390,47 грн.

ОСОБА_1 просить виплати різницю між реальними збитками, завданими власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП 197 093,32грн. (згідно звіту № 51/23/05.23 від 31.05.2023р.) та страховою виплатою 85 390, 47 грн., що становить 111 702, 85грн.

В той же час, як встановлено судом, звіт про оцінку № 51/23.05.23 відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 197 093, 32 грн. проведено 31.05.2023р., а звіт страховою компанією складено 20.06.2023р., відповідно до якого вартість відновлювальнгого ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнту фізичного зносу, складає 100 832,74 грн.

Будь-яких заперечень щодо звіту здійсненого ТДВ «СГ «Оберіг» позивачем не подавалось, оскільки позивач погодився на відшкодування страховою компанією збитків саме у заявленому розмірі(85 390, 47 грн.).

Слід вказати, що звіт про оцінку № 51/23.05.23 на замовлення позивача було складено 31.05.2023р., раніше ніж звіт страхової компанії 20.06.2023р. Тобто, позивач не був позбавлений права на оскарження рішення страховика, оскільки мав свій звіт оцінки в якому сума матеріального збитку більша. Разом з тим він отримав кошти у розмірі 85 390,47 грн. та погодився з даним розміром відшкодування.

Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто рішення суду може грунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом-ч. 6 ст.81 ЦПК України.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки з наданих матеріалів справи вбачається, що позивачем фактично понесено витрати у розмірі 73 943,30 грн. , що підтверджено квитанцією від 30.05.2023р, тоді як страховою компанією було виплачено 85 390,47 грн., що повністю покриває витрати позивача по відновленню автомобіля.

Суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення відшкодування шкоди, а тому і підстави відсутні для задоволення вимог у частині стягнення моральної шкоди та вартості експертизи, оскільки вони є взамопов`язаними.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

За положеннями статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи норми ст. 141 ЦПК , оскільки суд відмовив у задоволенні позову, витрати щодо розгляду покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 15, 16, 979, 993, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: СК "Оберіг" про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: СК «Оберіг», , 03040, м. Київ, вул. Васильківська, 14.

Суддя Н.О. Петренко