Справа № 521/480/23
Провадження № 2/521/1640/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Корнієнко Л. В.

за участі відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Артьомової Т. К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом представник ОСОБА_2 адвокат Стерницький М.А. до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 107836,20 грн., матеріальну шкоду у розмірі 200000,00 грн., а також судовий збір у розмірі 3078,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.11.2018 року приблизно о 16 годині 38 хвилин, водій ОСОБА_1 керуючи технічно справним автомобілем марки "Toyota Prado" реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснювала рух в Малиновському районі м.Одеси, по вологому дорожньому покриттю проїжджої частини вулиці Інглезі, зі сторони вулиці Івана та Юрія Лип в напрямку вулиці І.Рабіна, де організований двосторонній рух, по одній смузі в кожному напрямку, не врахувавши дорожню обстановку, в ході руху за кермом транспортного засобу уважною не була, діючи необережно, проявивши злочинну недбалість, в ході руху не переконалась, що це будить безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустила наїзд на пішохода ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який переходив проїзджу частину вул. Інглезі, по нерегульованому пішохідному переходу, з права на ліво руху вищезазначеного автомобілю. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійно-уламковий перелом тіла першого поперекового хребця, перелом зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки. Згідно з п.2.1.3 "6" "Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесні ушкоджень (затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року), тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки життя. За фактом дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 було повідомлено про підозру, а в послідуючому обвинувальний акт направлено до Малиновського районного суду м.Одеси, для розгляду по суті. 04 листопада 2022 року обвинувачена ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, встановлених ст.49 КК України, про що була винесена ухвала суду. Цивільний позов ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_1 в сумі 107 836, 78 грн. залишено без розгляду та надано роз`яснення про звернення до суду в порядку цивільного судочинства. Ухвала Малиновського районного суду м.Одеси від 04.11.2022 року набрала законної сили 11.11.2022 року. Винуватість ОСОБА_1 була доведена наявними доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0000383. Під час досудового слідства та розгляду обвинувального акту в суді відповідач ОСОБА_1 в добровільному порядку відмовилась відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійно-уламковий перелом тіла першого поперекового хребця, перелом зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки. У зв`язку з чим, тривалий час вимушений був проходити лікування та реабілітацію, вартість придбання медикаментів становить 15 568 грн. 70 коп. Крім того, у зв`язку з отриманням травм, позивач вимушений був проходити медичні обстеження в медичних установах, сумарна вартість, яких склала 24 617 грн. 50 коп. Також, внаслідок отримання під час вказаної ДТП тілесних ушкоджень, позивач тривалий час, на протязі декількох місяців, не міг самостійно пересуватися без завдання шкоди своєму здоров`ю. Для того, щоб поліпшення стану здоров`я, відбулося як найшвидше, позивачу лікарем нейрохірургом рекомендовано постійний режим протягом чотирьох місяців. У зв`язку з тим, що позивач не міг самостійно пересуватися та піклуватися про себе, він був вимушений укласти з громадянином ОСОБА_3 відповідний договір, згідно умов якого ОСОБА_4 у період з 23.11.2018 по 25.03.2019 доглядав позивача та піклувався про останнього, задовольняв його побутові потреби, за що Позивач виплачував Доглядачу грошову оплату в розмірі 550 гривень за добу. Всього ОСОБА_3 доглядав за позивачем 123 дня. Сума виплачена Доглядачу складає 67 650 грн. Загальна сума вартості лікування, медичного обстеження реабілітації та догляд, яку у зв`язку з отриманими внаслідок ДТП травмами, вимушений був витратити Позивач становить 107 836 грн. 20 коп. Також, протиправними діями відповідача ОСОБА_1 моральному здоров`ю ОСОБА_2 спричинено значної шкоди, тому що весь період намагання поновити порушені права, життя цивільного позивача було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_1 понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які Позивач ОСОБА_2 міг би реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту порушених прав. Враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору (неправомірних дій відповідача), користуючись принципами розумності та справедливості, розмір моральної шкоди дорівнює 200 000 (двісті тисяч) грн. Враховуючи викладене, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.01.2023 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 23.02.2023 року.

Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явились. Представник позивача подав до канцелярії суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Також, просив суд справу слухати за його відсутності та відсутності ОСОБА_2 .

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі, посилаючись на недоведеність сум фактично понесених витрат на лікування ОСОБА_2 .

Представниця відповідача адвокат Артьомова Т. К. у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі, надала до суду відзив, у якому вказала, що фіскальні чеки, квитанції, які на думку позивача підтверджують розмір витрат на придбання ліків та проходження обстеження не можуть братися судом до уваги, оскільки деякі з них датовані ще до настання ДТП, а деякі через півтора- два роки після ДТП, окрім того, позивачем до матеріалів справи не додано призначення лікаря на вказані медичні препарати. Також, у виписках, наданих стороною позивача, не вказані прізвища спеціалістів, який саме лікар давав консультацію, ставив діагноз робив обстеження МРТ та КТ. ОСОБА_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійно-уламкового перелому тіла першого поперекового хребця, перелому зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки, удар правого колінного суглоба, але КТ і МРТ зроблені як на обидві ноги. Щодо посилань позивача, що внаслідок отримання під час вказаної ДТП тілесних ушкоджень, позивач тривалий час, на протязі декілька місяців не міг самостійно пересуватися без завдання шкоди своєму здоров`ю, та позивачу лікарем нейрохірургом рекомендовано постільний режим протягом чотирьох місяців, судом не може братись до уваги, оскільки на такій рекомендації не стоїть печатка лікаря. Також ОСОБА_2 не надав суду медичного підтвердження (висновок медичної комісії або лікаря) того, що він потребує стороннього догляду. Доводи представника позивача про те, що позивач не міг самостійно пересуватися та піклуватися про себе є недостовірними, а спробою ввести суд в оману. Укладений позивачем договір з громадянином ОСОБА_3 у період з 23.11.2018 р. по 25.03.2019 р. нібито по догляду та піклуванню за ОСОБА_2 і задоволення його потреб, за що позивач виплачував ОСОБА_3 грошову плату в розмірі 550 гривень за добу, є особистою ініціативою ОСОБА_2 , а не медичною необхідністю, на відшкодування шкоди позивачу було сплачено 7 575 грн. 00 коп.

Заслухавши пояснення сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 19.11.2018 року приблизно о 16 годині 38 хвилин, водій ОСОБА_1 керуючи технічно справним автомобілем марки "Toyota Prado" реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснювала рух в Малиновському районі м.Одеси, по вологому дорожньому покриттю проїжджої частини вулиці Інглезі, зі сторони вулиці Івана та Юрія Лип в напрямку вулиці І.Рабіна, де організований двосторонній рух, по одній смузі в кожному напрямку, не врахувавши дорожню обстановку, в ході руху за кермом транспортного засобу уважною не була, діючи необережно, проявивши злочинну недбалість, в ході руху не переконалась, що це будить безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустила наїзд на пішохода ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який переходив проїзджу частину вул. Інглезі, по нерегульованому пішохідному переходу, з права на ліво руху вищезазначеного автомобілю.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійно-уламкового перелому тіла першого поперекового хребця, перелому зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки. Згідно з п.2.1.3 "6" "Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесні ушкоджень (затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року), тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки життя.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 було повідомлено про підозру, а в послідуючому обвинувальний акт направлено до Малиновського районного суду м.Одеси, для розгляду по суті.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/17607/20 за клопотанням ОСОБА_1 , було звільнено від кримінальної відповідальності обвинувачену у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ОСОБА_1 у зв`язку із закінчення строків давності. Цивільний позов ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

На підтвердження заявлених вимог щодо відшкодування витрат на лікування позивачем надано копії квитанцій на загальну суму 107836,20 грн., з яких: квитанція від 10.09.2020 року на загальну суму 2319,00 грн. (а.с.15), квитанція від 04.10.2017 року на загальну суму 1545,00 грн. (а.с.16), акт здачі- приймання робіт (проведення МРТ) від 25.11.2019 року на загальну суму 1200,00 грн. (а.с.17); виписка по пацієнту ОСОБА_2 за період з 15.12.2018 року по 22.04.2019 року у ТОВ «Центр медицини» на загальну суму 13700,00 грн. (а.с.18), виписка по пацієнту ОСОБА_2 за період з 21.11.2018 року по 27.05.2019 року у ТОВ «Центр медицини» на загальну суму 6017,50 грн. (а.с.19), акт здачі- приймання робіт (проведення МРТ) від 28.09.2020 року на загальну суму 2600,00 грн. (а.с.20), акт здачі- приймання робіт (проведення МРТ) від 27.09.2020 року на загальну суму 1100,00 грн. (а.с.21).

Також, між ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 було укладено Договір про надання послуг від 23.11.2018 року, згідно умов якого ОСОБА_3 у період з 23.11.2018 по 25.03.2019 доглядав позивача та піклувався про останнього, задовольняв його побутові потреби, за що Позивач виплачував Доглядачу грошову оплату в розмірі 550 гривень за добу. (а.с.26-27) Відповідно до акту прийому наданих послуг до цивільно-правового договору про надання послуг від 25.03.2019 року, ОСОБА_3 доглядав за ОСОБА_2 123 дні, сума виплачена доглядачу складає 67 650 грн. (а.с.28)

Дослідивши надані суду стороною позивача докази на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди, суд доходить висновку про стягнення її в меншому розмірі, а саме в сумі 11 132 грн. 50 коп..

Так, виходячи з характеру отриманих позивачем тілесних ушкоджень, суд погоджується із необхідністю здійснення досліджень хребта та пошкоджень правої ноги, відображених в наданій суду виписці Медичного дому «Одрекс» від 17.09.2020 р. (а.с. 18) на загальну суму 9640 грн. 00 коп.:

-КТ грудного відділу хребта від 15.12.2018 р. вартістю 1140 грн. 00 коп.;

-КТ поперекового відділу хребта від 15.12.2018 р. вартістю 1140 грн. 00 коп.;

-КТ крижів та куприка від 15.12.2018 р. вартістю 1140 грн. 00 коп.;

-МРТ колінного суглоба від 20.12.2018 р. вартістю 1900 грн. 00 коп.

-КТ колінного суглоба від 19.02.2019 р. вартістю 1080 грн. 00 коп.

-КТ поперекового відділу хребта від 19.02.2019 р. вартістю 1080 грн. 00 коп.;

-КТ колінного суглоба від 22.04.2019 р. вартістю 1080 грн. 00 коп.

-КТ поперекового відділу хребта від 22.04.2019 р. вартістю 1080 грн. 00 коп.;

Водночас суд доходить висновку, що необхідність здійснення досліджень другої ноги не перебуває у причинному зв`язку із подією ДТП, та витрати на їх проведення в сумі 4060 грн. 00 коп. відшкодуванню відповідачем позивачу не підлягають:

-МРТ колінного суглоба від 20.12.2018 р. вартістю 1900 грн. 00 коп.

-КТ колінного суглоба від 19.02.2019 р. вартістю 1080 грн. 00 коп.

-КТ колінного суглоба від 22.04.2019 р. вартістю 1080 грн. 00 коп.

Також з зазначених мотивів суд частково погоджується із необхідністю отримання позивачем консультацій відповідних спеціалістів, відображених в наданій суду виписці Медичного дому «Одрекс» від 17.09.2020 р. (а.с. 19):

-консультація провідного спеціаліста нейрохірурга від 21.11.2018 р. вартістю 617 грн. 50 коп.;

-консультація спеціаліста хірурга ортопеда-травматолога від 21.11.2018 р. вартістю 475 грн. 00 коп.;

-повторна консультація спеціаліста хірурга ортопеда-травматолога від 19.02.2019 р. вартістю 400 грн. 00 коп.

Інші медичні послуги, отримані позивачем та зазначені у вказаній виписці (а.с. 19) не перебувають у причинному зв`язку із подією ДТП та їх вартість відшкодуванню відповідачем позивачу не підлягає.

Суд критично оцінює доводи сторони відповідача про відсутність доказів оплати відповідних медичних послуг, оскільки надані стороною позивача виписки (а.с. 18, 19) містять інформацію щодо сплати зазначених в них медичних послуг в повному обсязі, доказів відсутності їх оплати стороною відповідача не надано.

Не підлягають відшкодуванню витрати позивача на придбання ліків, на підтвердження яких надано копію фіскального чека від 04.10.2017 року на загальну суму 1545, 00 грн. (а.с.16) , оскільки такі витрати мали місце до події ДТП.

Також не підлягають відшкодуванню витрати позивача на придбання ліків, на підтвердження яких надано копію фіскального чека від 10.09.2020 року на загальну суму 2319, 00 грн. (а.с.15) , оскільки суду не надано доказів необхідності придбання вказаних у чеку ліків у зв`язку із подією ДТП (лист призначень, тощо).

Враховуючи значний проміжок часу між подією ДТП та відсутність доказів необхідності здійснення досліджень, відхиляються доводи сторони позивача про відшкодування витрат на отримання наступних медичних послуг:

-МРТ поперекового відділу хребта від 25.11.2019 р. вартістю 1200 грн. 00 коп. (а.с. 17);

-МРТ колінних суглобів від 28 вересня 2020 р. вартістю 2600 грн. 00 коп. (а.с. 20);

-МРТ поперекового відділу хребта від 27 вересня 2020 р. вартістю 1100 грн. 00 коп.(а.с. 21).

Також не підлягають відшкодуванню витрати позивача на отримання стороннього догляду на суму 67 650 грн. 00 коп., за договором про надання послуг від 23.11.2018 р., укладеного позивачем з гр. ОСОБА_3 , оскільки суду не надано належних та допустимих доказів необхідності їх здійснення. Так, з матеріалів справи вбачається, що після обстеження 18.11.2018 р. позивач відмовився від госпіталізації, що підтверджується копією довідки Міської клінічної лікарні № 11 від 25.10.2019 р. (а.с. 62), надана стороною позивача копія консультативного висновку лікаря-нейрохірурга від 21.11.2018 року, (а.с. 22), відповідно до якого ОСОБА_2 був поставлений діагноз: ЗПСМТ. Компресійний перелом тіла L1 хребця, Frankel E. Люмбалгия, було рекомендовано: постільний режим строком на 4 місці, консультація ортопеда, спостереження у невропатолога, нейрохірурга, оцінюється судом критично, оскільки такий висновок не містить реквізитів медичного закладу, у якому було проведено обстеження, відбитку особистої печатки лікаря, підписаний невідомою особою, про що свідчить позначення косою рискою перед прізвищем лікаря.

Доводи сторони відповідача про необхідність врахування сплати на користь позивача грошової суми в розмірі 7575 грн. 00 коп. (а.с. 63) відхиляються судом, оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що вказана сума була сплачена як компенсація витрат, заявлених до стягнення відповідно до позовної заяви.

Суд частково погоджується із вимогами позивача про відшкодування йому моральної шкоди. Так, відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд доходить висновку, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу була спричинена моральна шкода, що виразилась у фізичному болю та стражданнях, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, вимушеними змінами в його житті.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, адекватності завданим душевним та моральним стражданням позивача, враховуючи наявність вини відповідача у вчиненні ДТП, внаслідок якої позивачу було спричинено моральну шкоду суд вважає, що заявлений до стягнення розмір моральної шкоди в розмірі 200 000 грн. є надмірним, та доходить висновку про її стягнення з відповідача ОСОБА_1 в меншому розмірі, а саме в сумі 20000,00 гривень.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеної частини вимог, а саме у розмірі 311,33 грн.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 81, 82, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 11 132 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 20 000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 311 грн. 33 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 15 травня 2023 року.

Головуючий: