УХВАЛА

21 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 161/7914/23

провадження № 61-15587ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року та на постанову Волинського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» (далі - АТ «ОГС «Волиньгаз»), в якому просив суд визнати неправомірними дії відповідача щодо непроведення перерахунку плати за розподіл (доставку) природного газу за період 2020 - 2023 рік; зобов`язати відповідача розглянути наданий позивачем перерахунок плати за розподіл (доставку) природного газу за період 2020-2023 роки та здійснити відповідне корегування по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року закрито провадження у справі ОСОБА_1 до АТ «ОГС «Волиньгаз» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, в частині позовних вимог про визнання неправомірних дій відповідача щодо непроведення перерахунку плати за розподіл (доставку) природного газу за 2020-2022 роки; зобов`язання відповідача розглянути наданий позивачем перерахунок плати за розподіл (доставку) природного газу за 2020 - 2022 роки та здійснити відповідне корегування по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «ОГС «Волиньгаз» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Волинського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року та рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року у цій справі залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року та на постанову Волинського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року повернуто особі, яка її подала.

28 жовтня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку вдруге звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року та на постанову Волинського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року (надійшла до суду 01 листопада

2023 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог

у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2023 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано: надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

20 листопада 2023 року на адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій зазначено, що вимоги ухвали про залишення касаційної скарги не можуть бути виконані, оскільки у поданій касаційній скарзі він зазначив підставою касаційного оскарження пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Однак, Верховний Суд не може прийняти дане посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження, оскільки воно є загальним та не відповідає вимогам, викладеним у ЦПК України.

Зокрема, заявник не вказує, щодо питання застосування якої саме норми права та у яких саме подібних правовідносинах, на думку заявника, відсутній висновок Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України,

у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки станом на 21 листопада 2023 року не виконані вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду від 03 листопада 2023 року щодо необхідності зазначення конкретних підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України, це перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 червня 2023 року та на постанову Волинського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць