Провадження № 2/554/493/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Проскурня Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 у грудні 2022 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житлом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку місця його проживання за вказаною адресою.

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що на підставі рішення міськвиконкому Полтавської міської ради від 14.02.2001 року №22 службову квартиру АДРЕСА_2 було переоформлено в ордерну та передано в користування ОСОБА_3 , склад сім`ї із чотирьох осіб: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де всі вони і були зареєстровані.

Станом на 01.12.2022 року за вказаною адресою, крім позивача, також зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є сином позивача, але фактично не проживає за місцем реєстрації з 2006 року. Відповідач разом з дружиною з 2006 року проживали за іншою адресою, особистих речей відповідача немає за місцем його реєстрації. Крім того, 30.09.2021 року відповідач разом із сім`єю виїхав до Республіки Польща на постійне місце проживання.

Відповідач створює перешкоди позивачу у користуванні, володінні та розпорядженні власністю, оскільки не знімається з реєстраційного обліку з квартири, не проживаючи в ній вже більше 10 років, не користується нею, так як має інше постійне місце проживання.

Ухвалою суду від 10.03.2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить позовну заяву розглянути у її відсутність, з підтриманням вимог позову.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Відповідач не надав відзив на позов.

Суд вважає можливим, у відповідності до ст.ст.211,223 ЦПК України, розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст.ст.71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач є наймачем квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

У зазначеній квартирі зареєстрована позивач та її син ОСОБА_2 .

Як свідчать матеріали справи, зокрема акт (а.с.10), відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає у вказаній квартирі понад 10 років, особисті речі відповідача відсутні.

Обставин, які б свідчили про те, що відповідач покинув спірне житло не з своєї волі, або ж, що він не проживає в такому понад установлені законом строки із поважних на те причин, в суді не здобуто.

Отже, оскільки відповідач вибув із спірного житла та понад строки, встановлені ст.71 ЖК України, у ньому не проживає, суд приходить до висновку, що він втратив право на проживання у спірному житлі, а тому позов підлягає задоволенню.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , понад строки встановлені законодавством, а тому його слід визнати, таким, що втратив право на користування цим житлом.

В частині примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку позов не обґрунтовано правовими підставами.

За вказаних обставин, ухвалення судом рішення про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом є самостійною та достатньою правовою підставою для зняття відповідача з реєстрації у відповідному житловому приміщенні.

Отже, вимога позивача про примусове зняття відповідача з реєстрації не підтверджена доказами про порушення його права, заявлена передчасно та не обґрунтована правовими підставами, а тому в її задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,81,141,263-265 ЦПК України, ст.ст.71,72 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житлом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ,адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя А.М. Чуванова