ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3070/21 Номер провадження 22-ц/814/3197/23Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Тимофеєвої Юлії Андріївни

на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15 лютого 2023 року у складі судді Потетія А. Г.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної власності на майно і припинення права спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 15 лютого 2023 року вказану позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України.

Роз`яснено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Не погодившись з даною ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Тимофеєва Ю. А. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху від 14.02.2022 отримано позивачем 19.02.2022, підтвердженням чого є наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому строк для усунення недоліків позовної заяви був до 01.03.2022.

Проте, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, адвоката Ошеку О. А., який представляв інтереси позивача, 24.02.2022 - до спливу строку на усунення недоліків позовної заяви було мобілізовано, що підтверджується відповідним наказом Міністерства оборони України від 24.02.2022, у зв`язку з чим право на зайняття адвокатською діяльністю Ошеки О. А. було призупинено.

Апелянт вважає такі обставини форс-мажорними, тобто надзвичайними та невідворотними, що об`єктивно унеможливлювали виконання позивачем ухвали суду про залишення позовної заяви без руху в установлений строк, отже, у позивача не було можливості вчасно усунути недоліки позовної заяви. Крім того, позивач не міг знати чи були такі недоліки усунуті попереднім адвокатом.

Вказує також на рекомендації РСУ щодо робити судів в умовах воєнного стану та пункт 3 розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України щодо поновлення та продовження процесуальних строків.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені у пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина друга статті 369 ЦПК України).

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина тринадцята статті 7 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право залишити рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 21 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив суд ухвалити рішення, яким визначити частки у праві спільної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами.

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України (а. с. 4).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2022 року ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2021 року скасовано, а матеріали справи направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а. с. 35-38).

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 14 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статей 175, 177 ЦПК України та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснено процесуальні наслідки невиконання ухвали суду у встановлений строк (а. с. 44-45).

Копія ухвали була направлена на поштову адресу позивача та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана ним 19.02.2022 (а. с. 47).

До 15 лютого 2023 року недоліки позовної заяви позивачем усунуто не було, у зв`язку з чим оскаржуваною ухвалою районного суду позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції керувався положеннями частини третьої статті 185 ЦПК України та виходив з того, що позивач у встановлений строк не усунув недоліків позовної заяви, яка не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до статті 15 ЦК України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Звернення до суду за судовим захистом в порядку позовного провадження урегульовано главою 1 розділу ІІІ ЦПК України, що містить загальні вимоги до форми та змісту позовної заяви (статті 175, 177 ЦПК).

Позовна заява, відповідно до вимог частини третьої статті 175 ЦПК України повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них ; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно частин четвертої, п`ятої статті 177 ЦПК України до позовної заяви подаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до частин першої, третьої статті 185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, суддя протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

В ухвалі від 14 лютого 2022 року судом було чітко вказано на недоліки позовної заяви ОСОБА_1 , без усунення яких суд позбавлений можливості виконати завдання цивільного судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та дотриматися основних засад (принципів) цивільного судочинства: верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності та диспозитивності (стаття 2 ЦПК України), оскільки позовна заява не містить жодного обґрунтування позовних вимог та складається лише з найменування суду першої інстанції, до якого подається заява, зазначення персональних даних сторін та прохальної частини з вимогою позивача щодо способу захисту прав співвласника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , обставин щодо порушення якого та доказів на їх доведення у позовній заяві не вказано, документів, що підтверджують сплату судового збору або доводять підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, до позовної заяви не додано.

Колегія суддів звертає увагу, що з моменту отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху - 19.02.2022, до ухвалення судом про визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачеві 15.02.2023 минув майже рік, що є достатнім строком для належного виконання позивачем вимог закону, проте недоліки позовної заяви відповідно до ухвали суду позивачем усунуті не були, будь-яких заяв чи клопотань з цього питання від нього до суду не надходило.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості усунення позивачем недоліків позовної заяви у зв`язку з мобілізацією представника позивача - адвоката Ошеки О. А. є безпідставними та відхиляються апеляційним судом, оскільки обов`язок усунути недоліки позовної заяви протягом встановленого строку покладався судом саме на позивача, який 19.02.2022 отримав ухвалу суду та жодних дій для виконання зазначених вимог не вчинив, наявність непереборних та об`єктивних обставин, які б перешкоджали йому здійснювати процесуальні права та виконувати свої процесуальні обов`язки у справі позивач суду не довів.

Згідно частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до частини першої статті 58, частини першої статті 60 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та/або через представника, яким у суді може бути адвокат.

Правовідносини між адвокатом та клієнтом, які ґрунтуються на договорі про надання правової допомоги та регулюються нормами договірного права (статті 26, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), можуть піддаватися впливу форс-мажорних обставин (дії непереборної сили), що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, проте така неможливість виконання створює правові наслідки лише для сторін цього договору та не звільняє особу, яка є учасником справи, від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, під час дії якого можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», проте такі обмеження не стосуються здійснення правосуддя.

У відповідності до положень статей 12-2 та 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Полтавський районний суд Полтавської області, до якого позивачем було подано позовну заяву, яка не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, не припиняв та не призупиняв своєї діяльності та продовжував здійснювати судочинство, а сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду у встановлений строк саме позивачем, не може вважатись поважною причиною невиконання ним ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки.

Добросовісність учасників судового процесу, зокрема, полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

У рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії»).

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Будучі обізнаним про необхідність виконання вимог статей 175, 177 ЦПК України щодо змісту та форми позовної заяви, сплати судового збору відповідно до закону, позивач таких вимог протягом розумного строку не виконав, що відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України є підставою для визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Посилання в апеляційній скарзі на пункт 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України щодо поновлення та продовження судом процесуальних строків, встановлених нормами цього Кодексу, під час дії карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який діяв до 30 квітня 2023 року, є безпідставними, оскільки з відповідною заявою про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви позивач до суду не звертався та поважних причин пропуску встановленого судом строку, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, суду не довів.

З урахуванням наведеного, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не допустив порушень процесуальних норм, оскільки підставою для ухвалення цього судового рішення стало невиконання позивачем вимог ухвали суду від 14 лютого 2022 року про усунення недоліків позовної заяви.

Застосоване судом процедурне обмеження у доступі до суду є чітким, доступним та передбачуваним, переслідує законну мету та є пропорційним з цією метою й відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України не перешкоджає повторному зверненню позивача із заявою до суду після усунення недоліків позовної заяви, що стали підставою для її повернення.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, тому залишає апеляційну скаргу представника позивача без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тимофеєвої Юлії Андріївни - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна