Справа № 752/9112/22
Провадження № 2-з/752/144/23
У Х В А Л А

15.05.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Ящук Д.О.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна про визнання договору про поділ майна недійсним,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна про визнання договору про поділ майна недійсним.

Відповідно до поданої заяви позивач просить суд визнати недійсним договір про поділ майна подружжя, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24 липня 2019 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстрований у реєстрі за №4199.

Ухвалою суду від 29.07.2022 р. в даній справі відкрито провадження; справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В ході підготовчого провадження позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке було передано відповідачу в особисту приватну власність за Договором про поділ майна подружжя від 24.07.2019 р., дійсність якого оскаржується ОСОБА_1 в судовому порядку, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , квартиру АДРЕСА_2 , та на автомобіль марки Mitsubishi, моделі Lancir 2.0 INTENSE, 2009 р. випуску, номер шасі НОМЕР_1 .

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 24.07.2019 р. було укладено договір про поділ майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В., зареєстрований у реєстрі за № 4199.

Позивач зазначає, що він підписував договір, перебуваючи в постійному стресі та пригніченому стані, побоюючись за своє життя та здоров`я, а також втрату майна, у тому числі житла, що обумовлено вчиненим щодо нього працівниками поліції кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України, що, на його думку, підтверджує укладення Договору під впливом тяжкої обставини, якою скористалась Відповідач, якій як його дружині достеменно було відомо про відповідну ситуацію і яка запропонувала оформити все майно на неї, щоб ні ОСОБА_3 (обвинувачений працівник поліції, який вчинив кримінальне правопорушення), ні його спільники не змогли примусити ОСОБА_1 за допомогою фізичного чи психологічного насильства, що вже мало місце, переоформити на третіх осіб придбане у шлюбі майно, номінальним власником якого був Позивач.

Наразі існує імовірність відчуження відповідачем без згоди ОСОБА_1 спірного майна на користь інших осіб, що в подальшому може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду та призведе до порушення прав і законних інтересів позивача, оскільки зазначене майно є предметом оскаржуваного Договору, в зв`язку з чим вжиття заходів забезпечення позову в даній справі є необхідним.

Позивач зазначає, що обраний ним захід забезпечення позову є доцільним і достатнім, виходячи із обставин, які склались. Відповідач не буде позбавлена можливості володіти та користуватися відповідним майном, а тому реалізація такого забезпечувального заходу не може нанести їй жодних збитків.

В ході підготовчого судового засідання позивач та його представник підтримали подану заяву, просили її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви, зазначаючи, що він не ознайомлений з матеріалами справи.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

При розгляді заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову суд встановив, що між сторонами існує спір щодо дійсності Договору про поділ майна подружжя від 24 липня 2019 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстрований у реєстрі за №4199.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке є предметом оскаржуваного у даній справі Договору, суд вважає співмірними заходами забезпечення, які відповідають характеру спірних правовідносин і зможуть забезпечити в подальшому виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, предмет позову, беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому унеможливити виконання рішення у даній справі і призвести до відчуження майна, що є предметом поділу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви позивача про забезпечення даного позову.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна про визнання договору про поділ майна недійсним задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , власницею якої є ОСОБА_2 .

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , власницею якої є ОСОБА_2 .

Накласти арешт на автомобіль марки Mitsubishi, моделі Lancir 2.0 INTENSE, 2009 р. випуску, номер шасі НОМЕР_1 , власницею якого є ОСОБА_2 .

Стягувачем є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Боржником є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк предявлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя