Справа № 645/6116/23
Провадження № 2/645/2553/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 р. м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м.Харкова Мартинова О.М. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області Національної поліції України про звільнення майна з - під арешту, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зняти арешт з належної йому квартири АДРЕСА_1 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наступні відомості:

Тип обтяження: арешт нерухомого майна;

Реєстраційний номер обтяження: 4272049;

Зареєстровано: 22.12.2006 14:56:04 за №4272049 реєстратором: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Перша Харківська ДНК), 61003, Харківська область, м.Харків, майдан Конституції, буд.1, під`їзд 7, поверх 4, ; 731-40-34; 731-39-42; .

Підстава обтяження: постанова 18.12.2006, Слідче Управління, Начальник відділу Колесник А.Б.

Об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_2

Додаткові данні: реєстрований №14711 від 22.12.2006 р

Заявник: Перша Харківська державна нотаріальна контора.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частина 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що постановою начальника відділу СУ ГУМВС в Харківській області Колесника А.Б. від 18 грудня 2006 року за розглядом матеріалів кримінальної справи №59030370 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

В подальшому, а саме 22.12.2006 Першою Харківською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4272049.

Згідно ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина перша статті 19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п.9 Перехідних положень КПК України (2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Порядок щодо скасування арешту на майно було передбачено таким чином - на підставі постанови слідчого в порядку ч.6 ст.126 КПК України 1960 року, або судом під час попереднього судового засідання в порядку ст.253КПК України 1960 року, під час ухвалення вироку в порядку ст.324КПК України1960року або судом в порядку виконання вироку в порядку ст.409, 411 КПК України 1960 року.

Згідно із п.8 ст.324КПК України при ухваленні вироку суд має вирішити питання, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Згідно ст.409КПК України (в редакції 1960 року), питання про різного роду сумніви та протиріччя, які виникли при виконання вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

Відповідно до пункту 1 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями174,539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Таким чином, питання щодо арешту який накладався в межах кримінального провадження мають вирішуватися саме в межах такого провадження. Законність накладення арешту в рамках кримінальної справи (провадження), або наявність чи відсутність підстав для зняття такого арешту, не відноситься до компетенції суду в порядку цивільного судочинства.

Суд при розгляді цивільної справи не може приймати з цього приводу рішення по суті питання (навіть й про відмову у задоволенні позову), оскільки таке рішення передбачає оцінку питань поза межами компетенції суду в рамках цивільного судочинства.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року по справі №727/2878/19, зокрема, спори про звільнення майна з - під арешту, накладеного за правилами КПК України та не знятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Оскільки арешт на нерухоме майно позивача ОСОБА_1 був накладений в межах кримінального провадження, то питання про зняття арешту з майна має вирішуватись в порядку, передбаченому КПК України, який діяв на час розгляду кримінального провадження.

На підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Відповідно до ч.5 ст.186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись ст.ст.19, 186,259 - 261 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області Національної поліції України про звільнення майна з - під арешту.

Відповідно до ч.5 ст.186 ЦПК України, роз`яснити позивачу, що питання про зняття арешту з майна має вирішуватись в порядку, передбаченому КПК України, який діяв на час розгляду кримінального провадження.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі разом із позовною заявою та доданими до неї документами невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.М. Мартинова