Провадження № 2/641/1080/2023 Справа № 645/7651/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зелінської І.В.,

за участю секретаря Мельник А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до Харківської міської ради, в якому просив надати йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після двоюрідної сестри ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харкові померла його двоюрідна сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1 . Позивач звернувся до нотаріальної контори в середині листопада 2019 року з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначив, що вказаний строк було пропущено ним з поважних причин. Вказав, що зареєстрований у Вінницькій області, проте тривалий час змушений працювати в Російській Федерації, за останні декілька років роботи майже не буває вдома. Зазначив, що в період з 09.09.2018 року по 18.11.2018 року знаходився за межами України, потім 4 дні був вдома, а 23.11.2018 року знов перетнув кордон, додому повернувся лише на новорічні свята, а саме 26.12.2018 року, потім знов змушений був поїхати. Вказав, що на новий 2019 рік зателефонував як звичайно сестрі, щоб привітати зі святом її та дядька, але йому ніхто не відповів. Згодом телефонував та намагався зв`язатися через соціальні мережі ще кілька разів, однак відповіді не було. Пізніше дізнався від колеги сестри, що в липні 2018 року помер дядько, а через два місяці потому померла сестра. Вказав, що оскільки не був членом сім`ї померлої, не проживав разом з нею на момент її смерті, не перебував зі спадкодавцем в тісному спілкуванні, не є спадкоємцем першої черги, а також через віддаленість місця проживання та роботи своєчасно не дізнався про відкриття спадщини. Зазначив, що нотаріус після відкриття спадкової справи не вчинив жодної дії, щоб сповістити його як спадкоємця про смерть сестри і посприяти справедливому вирішенню питання спадщини.

Протокольною ухвалою суду від 28.04.2021 року задоволено заяву представника позивача та замінено первісного відповідача Харківську міську раду на належного відповідача ОСОБА_2 ..

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач є рідною тіткою померлої ОСОБА_3 .. 25.03.2019 року відповідач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті племінниці. Вказала, що твердження позивача про те, що останній намагався зв`язатися з ОСОБА_3 , але не вийшло, не відповідає дійсності, оскільки донька відповідача за два дні до смерті останньої спілкувалась з ОСОБА_3 по телефону. Вважала, що довготривале знаходження позивача за кордоном не заслуговує на увагу, оскільки не підтверджено належними доказами, та у всякому випадку не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви на прийняття спадщини, як і посилання позивача на територіальну віддаленість від м. Харкова. Зазначила, що чинним законодавством України не передбачено, що нотаріус повинен розшукувати спадкоємців. Крім того, вказала, що позивачем не доведено родинні відносини з померлою.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій вказала, що через віддаленість місця проживання та роботи позивач не міг об`єктивно своєчасно дізнатися про відкриття спадщини. Зазначила, що позивач не знав про смерть сестри, оскільки знаходився за кордоном та був позбавлений зв`язку. Зазначила, що нотаріус всупереч вимог ст. 63 ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МУЮ від 03.03.2004 року №20/5, не повідомив про відкриття спадщини його як спадкоємця.

Представником відповідача також подано заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 10.06.2021 року вказану цивільну справу направлено за підсудністю до Комінтернівського районного суду м. Харкова.

В подальшому справа передавалася за підсудністю до Ленінського районного суду м. Полтави, після чого знову надійшла в провадження Комінтернівського районного суду м. Харкова та була прийнята до провадження суду та у справі призначено підготовче судове засідання.

У судове засідання сторони та їх представники не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно записів актів про народження від 21.12.1944 року №41,42 народилася ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до запису акта про одруження від 21.07.1963 року №32 укладено шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Згідно свідоцтва про народження, виданого Сутиською сільською радою 25.02.1970 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , актовий запис №13.

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 25.03.2019 року укладено шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , актовий запис №736.

Згідно запису акта про народження від 07.07.1970 року №867, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_3 , батьки ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .

Таким чином позивач ОСОБА_1 є двоюрідним братом померлої ОСОБА_3 .

Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 25.03.2019 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , актовий запис №867.

Крім того, згідно матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з заявою про прийняття спадщини після останньої 22.03.2019 року звернулись відповідач ОСОБА_2 - рідна тітка померлої та позивач ОСОБА_1 .

Матеріали спадкової справи містять також відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії від 13.11.2019 року, згідно якої позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини після померлої та ненаданням документів на підтвердження родинних відносин з померлою.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Позивач пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15, яка передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку в Постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 та Постанові Верховного суду України від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Звертаючись до суду з позовом, позивач як на підстави поважності пропуску звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини посилається на те, що не знав про смерть двоюрідної сестри, оскільки тривалий час з дня відкриття спадщини перебував за кордоном та був позбавлений зв`язку.

Однак наведені обставини, а саме відсутність інформації про смерть спадкодавця, не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25.04.2019 року у справі № 761/794/15-ц.

Посилання позивача на те, що нотаріус не повідомив його про відкриття спадщини не приймаються судом до уваги оскільки ст. 63 Закону України «Про нотаріат», на яку посилається останній, та пп. 2.2 п.2 Глави 9 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 регулює відносини з охорони спадкового майна.

Відповідно до ст. 79-81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд дійшов висновку, що позивач надав недостатньо доказів того, що ним було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

З цих підстав у задоволенні позову про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини слід відмовити.

Керуючись ст. 4, 10-13, 76-81, 141, 247, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 20.11.2023 року.

Суддя: І. В. Зелінська