КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
унікальний номер справи № 756/3861/21
апеляційне провадження № 22-ц/824/557/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Шебуєва В.А., Слюсар Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Оболонського районного суду міста Києва Диби О.В.,

у цивільній справі №756/3861/21 за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-6» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2021 року ЖБК «Академічний-6» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за результатами розгляду якого, з урахуванням подальших уточнень, просив стягнути з відповідачів солідарно суму основного боргу 60 630 грн. 16 коп., інфляційні втрати у сумі 6 402 грн. 46 коп., 3 % річних у сумі 2 973 грн. та пеню у сумі 21 131 грн. 13 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначаючи, що у період з 01 березня 2018 року по 01 березня 2021 року ним надавалися послуги з утримання будинку, постачання гарячої та холодної води, водовідведення, опалення квартири АДРЕСА_1 , для оплати яких пред`являлися відповідні рахунки. Проте відповідачами порушено взяті на себе зобов`язання, унаслідок чого, за вказаний період утворилась заборгованість. У зв`язку з наведеним, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року позовні вимоги ЖБК «Академічний-6» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ЖБК «Академічний-6» 56 384 грн. 25 коп. заборгованості за житлово - комунальні послуги, 18 724 грн. 42 коп. - пені, 2 675 грн. 99 коп. - 3 відсотки річних, 6 571 грн. 70 коп. - інфляційних нарахувань.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ЖБК «Академічний-6» по 1 017 грн. 83 коп. судового збору з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу за результатами розгляду якої, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що відповідного договору, який би був підставою для нарахування коштів за комунальні послуги, між сторонами не укладалось. Крім того, до моменту звернення позивача до суду з даним позовом, а саме, 17 травня 2019 року, батько скаржника, який був єдиним власником особового рахунку, помер. Разом з тим, судом не з`ясовано коло спадкоємців колишнього власника особового рахунку та фактичного боржника за житлово-комунальні послуги. Позивач не звертався до нотаріальної контори із заявою про кредиторські вимоги та про наявність боргу у померлого, а відтак, вимоги про стягнення до правонаступників померлого заявлені у неналежний спосіб. Судом не було прийнято до уваги докази надані скаржником, а саме розрахунки ненадання та неналежного надання комунальних послуг, чим порушено норми процесуального права.

18 листопада 2022 року від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з якого вбачається, що останній не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. Зазначаючи, що споживачі (скаржники) зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення їх від оплати послуг у повному обсязі. Вказуючи, що скаржник не сплачує кошти за житлово-комунальні послуги. Технічної можливості відключити його від споживання послуг, немає.

Відповідно до ч. 1. ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

На час розгляду справи до суду апеляційної інстанції сторонами в справі не було надано заперечень щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 з 04 червня 1998 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 23 березня 2021 року.

Згідно актів затверджених головою правління ЖБК «Академічний-6» складених у період з березня 2018 року по травень 2019 рік та підписаних двірником ОСОБА_3 , сантехніком ОСОБА_4 , бухгалтером ОСОБА_5 та сусідами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з моменту заселення, ОСОБА_8 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно актів затверджених головою правління ЖБК «Академічний-6» складених у період з червня 2019 року по лютий 2021 рік та підписаних двірником ОСОБА_3 , сантехніком ОСОБА_4 , бухгалтером ОСОБА_5 та сусідами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з моменту заселення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

Обслуговування будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території здійснює ЖБК «Академічний-6», що сторонами не заперечується.

Згідно платіжних повідомлень ЖБК «Академічний-6» за березень 2018 року - лютий 2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 за надання житлово-комунальних послуг: утримання будинку та прибудинкової території; опалення; холодне та гаряче водопостачання, наявна заборгованість у загальному розмірі 64 382 грн. 79 коп.

Із таблиці нарахування заборгованості за комунальні послуги та штрафних санкцій по кв. АДРЕСА_1 наданої позивачем вбачається, що у період з 01 березня 2018 року по 15 березня 2021 рік за адресою: АДРЕСА_1 обліковується заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 60 630 грн. 16 коп.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з житлово-комунальні послуги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач свої зобов`язання виконує належним чином, здійснює надання житлово-комунальних послуг. Відповідачі своїх зобов`язань не виконують належним чином, не здійснюють платежів за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим у них утворилась заборгованість. Судом враховано, що розмір щомісячного платежу на сплату житлово-комунальних послуг позивачем розраховано на трьох осіб, зокрема, на ОСОБА_8 . Проте, згідно свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. У зв`язку з наведеним, суд вважав, що розмір заборгованості підлягає зменшенню з урахуванням користування послугами холодного та гарячого водопостачання двома, а не трьома мешканцями.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 6 571 грн. 70 коп. та 3 % річних у сумі 2 675 грн. 99 коп., суд першої інстанції виходив із прострочення відповідачами своїх грошових зобов`язань щодо оплати послуг за житлово-комунальні послуги.

Проте, погодитися з вказаними висновками суду першої інстанції не можн виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі-Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно з п. 1 ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За змістом ч.ч. 3-4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги надані за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 березня 2018 року по 15 березня 2021 рік.

Однак, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що відповідачі є власниками квартири, чи членами сім`ї власника квартири, чи співвласниками квартири (якщо співвласниками, то у яких частинах) чи її наймачами, що позбавляє суд можливості визначити наявність у них обов`язку та його обсяг, щодо оплати житлово-комунальних послуг.

Надані позивачем до матеріалів справи акти щодо місця проживання відповідачів, які затверджені головою правління ЖБК «Академічний-6», не підтверджують статус квартири АДРЕСА_1 та статус відповідачів щодо квартири.

Згідно наданих позивачем до суду актів, у квартирі АДРЕСА_1 у спірний період проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В той же час, згідно відомостей отриманих судом щодо місця проживання відповідачів, за вищевказаною адресою зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 , відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , відсутні.

Однак, у своїх запереченнях проти розгляду справи, ОСОБА_1 вказував на те, що у квартирі АДРЕСА_1 він проживає з матір'ю ОСОБА_1 .

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити факт проживання відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 у спірний період.

Крім того, пред`являючи вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги, позивач посилався на загальні положення ЦК України, однак жодного договору укладеного між сторонами, до суду не надав.

Також, позивач посилався й на норми ст. 1166 ЦК України, які регулюють загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Однак, несплата споживачами житлово-комунальних послуг, не є шкодою в розумінні норм чинного законодавства України.

Позивач посилався також й на положення ст.ст. 64, 66, 68 ЖК України, які регулюють правовідносини пов`язані із користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. В той же час, доказів на підтвердження того, що квартира АДРЕСА_1 є квартирою державного чи громадського житлового фонду, матеріали справи не містять.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Однак, позивачем не зазначено правової підстави, для стягнення з відповідачів кожної складової боргу за житлово-комунальні послуги, які на його думку підлягають стягненню з відповідачів.

Пунктом 2 ч.1 ст.374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Частиною 1 ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, висновки викладені у ньому, не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим, рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, на користь скаржника підлягає стягненню судовий збір у сумі 3 405 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, за яким:

Житлово-будівельному кооперативу «Академічний-6» відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Стягнути із Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-6» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) судовий збір у сумі 3 405 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених положеннями п.2ч.3 ст.398 ЦПК України.

Суддя-доповідач:

Судді: