Справа № 2-7028/11
Провадження № 4-с/175/25/23
Ухвала

Іменем України

17 листопада 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.

при секретареві Бабко-Малої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на в.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», на бездіяльність органів державної виконавчої служби, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходяться матеріли скарги ОСОБА_1 на в.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», на бездіяльність органів державної виконавчої служби.

У жовтні 2023 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідною скаргою, в якій просить суд:

-Визнати бездіяльність в.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприни Валерії Олегівни неправомірною по не скасуванню постанови про арешт майна боржника від 31.11.2011 року винесену в рамках виконавчого провадження № 30176547, та неправомірною бездіяльність по не зняттю (скасуванню) арештів із майна ОСОБА_1 , накладених в рамках виконавчого провадження 30176547.

-Зобов`язати в.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприну Валерію Олегівну зняти арешти з усього нерухомого майна ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) накладених в рамках виконавчого провадження № 30176547, зокрема, проте не виключно, зняти (скасувати) арешт (обтяження): номер запису 11973301 від 16.12.2011 року, внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 30176547, 30.11.2011, Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ, ст. державний виконавець Дубровська Т.А.

-Зобов`язати в.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприну Валерію Олегівну скасувати запис із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) про обтяження: номер запису 11973301 від 16.12.2011 року, внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 30176547, 30.11.2011, Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ, ст. державний виконавець Дубровська Т.А.

Обґрунтовує свою скаргу та вимоги тим, що 02.02.2011 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області в цивільній справі № 2-800/10 (2-7028/11, 2-175/784/12-800/10) за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Виробничо-тергівельного приватного підприємства «Комлеста», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було ухвалено заочне рішення.

Заочним рішенням від 02.02.2011 року було стягнуто солідарно з Виробничо-торгівельного приватного підприємства «Комлеста», ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 91/376-Р від 18 грудня 2003 року в сумі 31 064,20 гривень.

Стягнуто солідарно з Виробничо-торгівельного приватного підприємства «Комлеста», ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 310,64 гривень та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 гривень.

Виходячи із наявної у заявника інформації, отриманої із відкритих реєстрів та відповіді державної виконавчої служби, ПАТ КБ «ПриватБанк» отримавши виконавчий документ в рамках цивільної справи № 2-800/10 (2-7028/11, 2-175/784/12-800/10) про стягнення із ОСОБА_1 суми заборгованості, пред`явило його на виконання до Жовтневого районного відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ (поточна назва Соборний відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - надалі Соборний ВДВС).

Отримавши інформацію розміщену в Державному реєстрі речових прав, Заявником було з`ясовано, що старшим державним виконавцем Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дубровською Т.А. в рамках виконавчого провадження № .11.2011 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постановою державного виконавця від 30.11.2011 року було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Постанова про арешт від 30.11.2011 року була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав і в спеціальному розділі реєстру міститься інформація про зареєстровані обтяження, а саме запис про обтяження - арешт нерухомого майна № 11973301.

Вказане обтяження зареєстровано 16.12.2011 року реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Реєстр містить записи про заборону відчужувати все майно ОСОБА_1 .

Оскільки у Заявника були наявні відомості лише про арешт на все нерухоме майно та були відсутні відомості про стан виконання заочного рішення від 02.02.2011 року, наявність та стан виконавчого (виконавчих) проваджень тощо, ОСОБА_1 звернувся до Соборного ВДВС із заявою про зняття вищевказаних арештів та надання інформації щодо наявності виконавчих проваджень та їх стан які перебувають (перебували) на виконанні у відділі державної виконавчої служби.

У відповіді Соборного ВДВС від 14.08.2023 року за вихідним № 80880/7 зазначено: «згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 30176547 з примусового виконання виконавчого листа № 2-175/784/12-800/10, виданого 06.05.2011 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 31 064,20 грн.».

Виходячи із наданої Соборним ВДВС відповіді, на виконання перебувало, виконавче провадження № 30176547, тобто воно завершено та на даний час жодних інших виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 у Соборному ВДВС не перебуває.

Враховуючи, що постанова про арешт була винесена державним виконавцем 30.11.2011 року та норми ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження), то виконавче провадження було відкрито наприкінці листопада.

Беручи до уваги, що ЗУ «Про виконавче провадження» на момент відкриття виконавчого провадження містив норму, що державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч. 2 ст. 30), то виконавче провадження було № 30176547 завершено в середині 2012 року.

Також звертає увагу суду, що в редакції ЗУ «Про виконавче провадження», на момент видачі судом виконавчого документа, строк пред`явлення виконавчого документу складав 1 рік.

Протягом строку встановленого чинним законодавством (на момент видачі виконавчого документа), виконавчий документ виданий на підставі заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2011 року в цивільній справі № 2-800/10 (2-7028/11, 2-175/784/12-800/10) року повторно не пред`являвся, на сьогоднішній день не перебуває на примусовому виконанні.

Тобто, починаючи із квітня - червня 2012 року виконавче провадження по виконанню виконавчого документа виданого на підставі заочного рішення від 02.02.2011 року завершено, ПАТ КБ «Приватбанк» протягом тривалого часу, а саме вже більше 11 років не пред`являв вказаний виконавчий документ до виконання, строк на його пред`явлення вже сплив, тому необхідність у арештах накладених в рамках виконавчого провадження № 30176547 відпала.

Необхідність у наявності арештів, накладених в рамках ВП № 30176547, відсутня, оскільки не забезпечене реальне та фактичне виконання виконавчого документа, виконавче провадження завершено.

Арешти, накладені в рамках виконавчого провадження, яке вже закрито протягом тривалого часу, підлягають скасуванню, а відмова Відповідача у їх скасуванні порушує права ОСОБА_1 , а тому бездіяльність виконавчої служби є протиправною, наслідком чого є безпідставне не скасування арештів накладених в рамках ВП № 30176547.

ОСОБА_1 звернувся до Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вих. № 06/04 із заявою про зняття арештів з майна.

В заяві ОСОБА_1 просив зняти арешт з усього майна, який був накладений постановою від 30.11.2011 року на майно заявника. Вилучити записи з Державного реєстру обтяжень рухомого майна; Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Соборний відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у відповіді від 14.08.2023 року за вихідним № 80880/7 відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_1 та в ньому зазначено: «Для зняття арешту з майна Вам необхідно звернутись до суду для отримання відповідного рішення суду. На теперішній час у державного виконавця відсутні підстави зняття арешту з майна».

Проте така відмова у задоволені заяви є безпідставною та необґрунтованою, а тому бездіяльність Відповідача підлягає визнанню неправомірною.

Щодо строку здійснення виконавчого провадження зазначає, що виходячи із вищевикладених обставин справи, старшим державним виконавцем Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дубровською Т.А. 30.11.2011 року в рамках виконавчого провадження № 30176547 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони щодо майна ОСОБА_1 .

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувана державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи, що виконавче провадження № 30176547 було відкрито не пізніше ніж 30.11.2011 року, керуючись положеннями частин 1 та 2 статті 49 «Про виконавче провадження» (в редакції на момент відкриття виконавчого провадження), державний виконавець був зобов`язаний винести постанову про закінчення виконавчого провадження 30.05.2012 року та направити виконавчий документ до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Цим стверджує, що виконавче провадження № 30176547 було закінчено, виконавчий документ виданий на підставі заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2011 року в цивільній справі 2-800/10 (2-7028/11, 2- 175/784/12-800/10) було повернуто до суду.

Автор скарги вважає, що відсутність будь-яких інших арештів на нерухомому майні ОСОБА_1 накладених в рамках виконавчих проваджень по виконанню виконавчого документа виданого на підставі заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2011 року в цивільній справі 2-800/10 (2-7028/11, 2-175/784/12-800/10), підтверджує той факт, що вказаний виконавчий документ більше не пред`являвся до виконання після повернення до суду.

Щодо стягнення виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження № 30176547, стверджує, що виконавчий збір, який міг стягуватись в рамках виконавчого провадження № 30176547 на даний момент не стягується, в окреме провадження не виділявся, а тому у Скаржника відсутні будь які зобов`язання майнового характеру перед державою, в частині сплати виконавчого збору.

Враховуючи викладені вище обставини та норми чинного законодавства, на момент відкриття виконавчого провадження № 30176547, вказане виконавче провадження було закінчено в середині 2012 року, а виконавчий документ було надіслано до суду.

Таким чином у ОСОБА_1 на сьогоднішній день відсутні будь-які зобов`язання перед державою по сплаті виконавчого збору, строк пред`явлення виконавчого документа, на підставі якого можливо було відкрити виконавче провадження про стягнення виконавчого збору сплив 10 років тому.

Скаржник зазначає, що виконавче провадження № 30176547 було закінчено ще в середині 2012 року, протягом тривалого часу, більше 10 років, виконавчий документ виданий на підставі заочного рішення від 02.02.2011 року повторно не пред`являвся, строк на пред`явлення вказаного виконавчого документа сплинув в 2012 році, то наявність арештів порушують права скаржника.

Для поновлення своїх прав, ОСОБА_1 звернувся до Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), проте виконавча служба протиправно відмовила у задоволенні заяви про зняття арештів, скасування постанов, виключення записів із відповідних реєстрів.

Протиправність дій Виконавчої служби підтверджується тим, що починаючи із середини 2012 року, тобто протягом більше ніж 11 років, виконавчий документ не перебуває на примусовому виконанні, після повернення його до суду.

Оскільки вказаний виконавчий документ не перебуває на примусовому виконанні, то наявність арешту накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.11.2011, винесеної в рамках ВП 30176547, відпала, оскільки даний арешт не забезпечує реальне виконання виконавчого документу, який виконувався в рамках ВП № 30176547.

Враховуючи, що необхідність в наявності арештів на рухомому та нерухомому майні Заявника відпала, арешти не забезпечують фактичне виконання відповідного виконавчого документу, виконавче провадження завершене, то наявність арештів на майні ОСОБА_1 порушує його право на мирне, вільне та безперешкодне користування своїм майном.

Наявність арештів, які накладені протягом тривалого часу, вже більше 11 років, при закритому виконавчому провадженні є невиправданим втручанням у право Скаржника на мирне володіння своїм майном.

Наявність порушення прав Скаржника є самостійною та достатньою підставою для скасування арештів, що підтверджує неправомірну бездіяльність державної виконавчої служби.

Відмова виконавчої служби в задоволенні заяви щодо зняття арештів накладених на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні № 30176547, унеможливлює в подальшому здійснення належного захисту майнових прав Скаржника щодо зняття арешту з його майна, оскільки чинне законодавство не регулює питання зняття обтяжень з майна боржника після закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи зазначене, скаржник вважає, що його скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.

В поясненнях заступника начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприна Валерія Олегівна зазначила, що згідно витягу ВП-Спецрозділ з Автоматизованої системи виконавчого провадження було встановлено, що на виконання виконавчого листа від 06.05.2011 року по справі № 2-800/10 Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області щодо стягнення з Виробничо-торгівельного приватного підприємства «Комлес» та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» суми заборгованості за кредитним договором № 91/376-р від 10 грудня 2003 року у розмірі 31064,20 грн., було відкрито 30.11.2011 року виконавче провадження № 30176547. За заявою стягувана, з метою забезпечення виконання рішення суду на майно боржника було накладено 30.11.2011 року арешт на загальну суму боргу за виконавчим провадженням у розмірі 34195,89 грн., з урахуванням витрат виконавчого провадження та суми виконавчого збору.

ОСОБА_2 стверджує, що виконавче провадження було завершено 27.04.2012 року, а не закінчено, як зазначає в своїй скарзі ОСОБА_1 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 (відсутність у боржника майна) Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на той час), про що була винесена відповідна постанова була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану.

Виконавчі дії проведені були відповідно ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на той час), а саме: державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження; повернення виконавчого документа стягувану; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку) пенсії та інших доходів боржника.

Арешт з майна боржника не було знято згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на той час), в якій зазначалось що у разі закінчення виконавчого провадження), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Таким чином, згідно вищезазначеного, державним виконавцем на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, правомірно не було знято арешт з майна боржника.

Крім того, відповідно п. 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень: Постанова про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувану, за заявою боржника у разі, якщо: судом скасовано заходи забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням; при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувану (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена); після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувана, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено; після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає); арешт з майна боржника або інші заходи примусового виконання рішення скасовані судовим рішенням.

У зв`язку з чим були відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника державним виконавцем.

У даному випадку Законом України «Про виконавче провадження» встановлено , що для зняття арешту з майна необхідно звернутися до суду для отримання відповідного рішення, як передбачено ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

У судове засідання сторони не з`явились.

Представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Прибильсикй В.Г. надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності скаржника, вимоги скарги підтримує у повному обсязі.

Представник Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду скарги, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на захист своїх прав і свобод у суді, а також на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Спірні правовідносини регулюються, зокрема. Законом України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у ньому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону).

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (пункти 1, 2 частини 1 статті 10 Закону).

Положеннями ч. 1 ст. 48 Закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Частинами 1 та 2 статті 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, закінчення виконавчого провадження законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії виконавця не проводяться.

Частиною 2 статті 59 Закону передбачено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Частинами 4 та 5 статті 59 Закону передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів), зокрема арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Стаття 448 ЦПК України зазначає, що Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Беручи до уваги той факт, що бездіяльність виконавчої служби по скасуванню постанов, зняттю арештів та виключенню записів про Скаржника у відповідних реєстрах є неправомірною, то як наслідок є обґрунтованими та законними вимоги щодо зобов`язання виконавчої служби вчинити певні дії для відновлення прав ОСОБА_1 .

Так для поновлення прав Скаржника виникає необхідність у скасуванні (знятті) арешту із нерухомого майна ОСОБА_1 , реєстраційний номер 11973301, зареєстровано: 16.12.2011 року, реєстратором Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.11.2011 року в рамках виконавчого провадження № 30176547.

Оскільки виконавча служба протиправно відмовила у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про скасування вказаних постанов, то для поновлення прав Скаржника порушених неправомірною бездіяльністю відповідної посадової особи, виникає необхідність у зобов`язанні в.о. начальника Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Валерії Чуприни зняти (скасувати) арешт із нерухомого майна Скаржника.

Положеннями частини 1 статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до абзацу 4 пункту 20 розділу III Наказу Міністерств Юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» передбачено, що копія постанови виконавця про скасування заходів примусового виконання в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти)' боржника. У випадках, передбачених законом, на підставі постанови про скасування заходів примусового виконання виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно із абзацом 1 пункту 36 Постанови Кабінету міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі - Порядок), у випадках, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний, приватний виконавець за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав самостійно формує та реєструє заяву в електронній формі, до якої додається необхідний для такої реєстрації оригінал документа в електронній формі з накладенням відповідним державним, приватним виконавцем кваліфікованого електронного підпису.

Державним реєстратором є державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону (п. З ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Викладене підтверджує, що після завершення виконавчого провадження та скасування постанов про арешт майна на державного виконавця законодавець покладає обов`язок по виключенню відомостей про боржника та здійснення реєстрації припинення арештів (записів про арешти) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Беручи до уваги викладене, вимоги про виключення відповідних записів із державних реєстрів про обтяження рухомого та нерухомого майна є законними та обґрунтованими, та такими що забезпечать належним чином відновлення порушених прав Скаржника.

Враховуючи, що на момент постановлення постанови про стягнення виконавчого збору, строк на пред`явлення виконавчого документа складав 1 рік, то строк його пред`явлення після закінчення виконавчого провадження сплинув і вже протягом 10 років повторно не пред`являвся та на сьогоднішній день відсутнє виконавче провадження по його стягненню, суд вважає, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стаття 452 ЦПК України передбачає, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Матеріалами скарги підтверджено обґрунтованість доводів скаржника, тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на в.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», на бездіяльність органів державної виконавчої служби задовольнити у повному обсязі.

Визнати бездіяльність в.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприни Валерії Олегівни неправомірною по не скасуванню постанови про арешт майна боржника від 31.11.2011 року винесену в рамках виконавчого провадження № 30176547, та неправомірною бездіяльність по не зняттю (скасуванню) арештів із майна ОСОБА_1 , накладених в рамках виконавчого провадження 30176547.

Зобов`язати в.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприну Валерію Олегівну зняти арешти нерухомого майна ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) накладених в рамках виконавчого провадження № 30176547, зокрема, проте не виключно, зняти (скасувати) арешт (обтяження): номер запису 11973301 від 16.12.2011 року, внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 30176547, 30.11.2011, Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ, ст. державний виконавець Дубровська Т.А.

Зобов`язати в.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чуприну Валерію Олегівну скасувати запис із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) про обтяження: номер запису 11973301 від 16.12.2011 року, внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 30176547, 30.11.2011, Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ, ст. державний виконавець Дубровська Т.А.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Бойко О.М.