Провадження № 2/337/1192/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

представника позивача Бруско В.В. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача Сеньків І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

20.06.2023р. до суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (далі - ТОВ «ФК «Прайм Альянс») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивований тим, що 27.05.2014р. між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № , відповідно до умов якого відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 49170,79 грн., з яких 46278,39 грн. надано на споживчі цілі, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних, що підтверджується заявою на видачу готівки № 5 від 27.05.2014р.

Відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання за Кредитним договором до 27.05.2019р.

13.06.2016р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу № 13/06/16, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідачки за Кредитним договором № від 27.05.2014р.

Відповідно до вказаного договору до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги за Кредитним договором № від 27.05.2014р. на загальну суму 65886,88 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом 46590,05 грн., суми заборгованості за відсотками 19296,83 грн.

29.01.2019р. між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором № від 27.05.2014р.

Крім того позивач зазначає, що на рахунки позивача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» у період з 22.06.2020р. по 09.09.2022р. надійшли кошти за Кредитним договором № від 27.05.2014р. на загальну суму 17297,12 грн., які відповідно до ст.534 ЦК України були зараховані в суму заборгованості за відсотками та у зв`язку з чим заборгованість за відсотками зменшилась до 1999,71грн.

В подальшому жодних погашень здійснено не було, а тому станом на 10.06.2023р. за Кредитним договором № від 27.05.2014р. заборгованість за основною сумою кредиту (тіло) залишається 46590,05 грн.

Посилаючись на зазначені обставини ТОВ «ФК «Прайм Альянс» просить стягнути із відповідачки суму заборгованості за кредитним договором № від 27.05.2014р., яка становить 29133,72 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в межах 3-річного терміну з 27.03.2017р. по 27.05.2019р. в розмірі 31143,33 грн., з яких основна сума кредиту (тіло) - 22120,76 грн. та проценти за користування кредитом 2,57 грн., а також урахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України за період з 12.03.2019р. по 23.02.2022р. у розмірі 7010,39 грн., а також судові витрати.

Ухвалою суду від 22.06.2023р. у справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

27.07.2023р. до суду від представника відповідача адвокат Усенко А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Прайм Альянс» та вказує, що позивачем не надано первинних документів, за якими обліковується заборгованість за кредитом та не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження розміру заборгованості, якими можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та п 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою НБУ від 30.12.1998 року №566, оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій та складані під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог не надано доказів того, що відповідачу після укладання кредитного договору було видано кредит саме у сумах заявлених вимог. Визначення даних сум в кредитному договорі не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцями своїх зобов`язань по договору. Заява про видачу готівки №5 від 27.05.2014р. не може слугувати доказом того, що відповідач отримала ці кошти, так як формування та підписання цієї заяви передує сам факт отримання коштів. Надані позивачем документи не визнаються відповідачем, а в матеріалах справи відсутні будь-які інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданих відповідачу кредитних коштів та розмір його заборгованості перед позивачем за вказаним кредитним договором. Також зазначено, що в матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження про направлення відповідачу повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором від ПАТ «ОТП Банк» на користь ТОВ «Довіра та Гарантія», а в подальшому від ТОВ «Довіра та Гарантія» на користь ТОВ «Прайм Альянс».

Крім того, 27.07.2023р. від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Усенко А.В. надійшла заява про застосування строків позовної давності, в якій він просить у задоволені позову ТОВ «ФК «Прайм Альянс» відмовити з підстав пропущення строку позовної давності. В обґрунтування такої заяви вказує, що відповідно до умов Кредитного договору № від 27.05.2014р., розмір щомісячних платежів визначається за формулою ануїтентних платежів, кінцева дата кредитування за договором 27.05.2019р. Перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12. Кошти, які надходили на рахунок позивача у період з 22.06.2020р. по 09.09.2022р., відповідачем не сплачувались, а були стягнуті на підставі виконавчого напису №784 від 19.04.2020р., вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Прайм Альянс» заборгованості за кредитним договором № від 27.05.2014р. Отже, боржником не вчинялись активні дії, які б переривали строк позовної давності. Перебіг за останнім щомісячним платежем розпочався 28.05.2019р. та сплив 28.05.2020р., в той час, як з позовом до суду позивач звернувся лише 14.06.2023р.

15.08.2023р. від представника позивача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» Дорошенко М.А. до суду надійшла відповідь на відзив, в який представник позивача просить задовольнити позов в повному обсязі та зазначає, що твердження представника позивача про не надання первинних документів, за якими обліковується заборгованість відповідача за кредитом є безпідставними, оскільки позивачем надано копію заяви про видачу готівки №5 від 27.05.2014р. на суму 46278,39 грн., яка підписана сторонами кредитного договору та відповідно до п.1.1. ч.1 розд. ІV Постанови НБУ №174 від 01.06.2011р., належить до касових документів, які оформлюються згідно з касовими операціями, тому підтверджує факт передачі грошових коштів від кредитора до позичальника та є належним доказом отримання боржником кредитних коштів. Крім того, в кредитній справі містяться заяви про дострокове погашення заборгованості за іншими кредитними договорами від 27.05.2014р. та квитанції, які свідчать, що відповідач уклала новий кредитний договір № від 27.05.2014р. для здійснення рефінансування інших кредитів, взятих в ПАТ «ОТП Банк». Також зазначає, що якщо боржник не був письмово попереджений про зміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Проте, відповідач не здійснила жодних дій для повного та належного виконання кредитного зобов`язання ні первісному, ні новому кредиторові. Щодо пропущення строку позовної давності зазначила, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в межах трирічного терміну з 27.03.2017р. по 27.05.2019р. Враховуючи, що з 12.03.2020р. по 30.06.2023р. в Україні діяв карантин, у зв`язку з чим строк позовної давності було продовжено на строк дії такого карантину, то твердження представника відповідача про пропущення позивачем строку позовної давності є помилковими.

В судовому засіданні, яке відбувалось 12.10.2023р., представник позивача Бруско В.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, просила в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві та у заяві про застосування строку позовної давності.

Після оголошення в судовому засіданні перерви, а саме 07.11.2023р. до суду від представника позивача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» - Дорошенко М.А. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 16.11.2023р. заяву позивача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» залишено без розгляду.

В подальшому в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги частково, просив стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № від 27.05.2014р., що становить 29061,18 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в межах 3-річного терміну з 27.03.2017р. по 27.05.2019р. в розмірі 22123,33 грн. (основна сума кредиту (тіло) - 22120,76 грн., проценти за користування кредитом 2,57 грн.), а також урахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України за період з 12.03.2019р. по 23.02.2022р. у розмірі 6937,85 грн., та судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні позову з раніше викладених підстав.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст.526, 530, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Крім того, згідно п.1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч.1 ст.1077 УК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Судом встановлено, що 27.05.2014р. між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №, відповідно до умов якого остання отримала в кредит кошти у розмірі 49170,79 грн., з яких 46278,39 грн. надано на споживчі цілі, 2892,40 грн. на сплату комісії за оформлення кредиту, строком на 60 місяців, а саме з 27.05.2014р. по 27.05.2019р., із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних (арк.9-11).

Відповідно до п.1.4.1, п.1.4.2 Договору, позичальник зобов`язаний повністю повернути суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання, встановлені кредитним договором не пізніше 27.05.2019р. Сума отриманого кредиту погашається щомісячно в дату платежу та в розмірі, зазначеному в Графіку платежів.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що Банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитним договором та/чи Угодою третій особі.

Факт видачі банком відповідачці ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № 5 від 27.05.2014р., згідно якої останній надано кошти за кредитним договором № від 27.05.2014р. у розмірі 46278,39 грн. (арк.12).

13.06.2016р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу № 13/06/16, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № від 27.05.2014р., що підтверджується витягом з акту приймання-передачі документації боржників та витягом з реєстру вимоги №1 до договору факторингу №13/06/16 від 13.06.2016р. (арк.13-16).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №13/06/16 від 13.06.2016р., розмір заборгованості за кредитним договором № від 27.05.2014р. становить 65886,88 грн., яка складається з: строкової заборгованості - 29498,78 грн., строкових нарахованих процентів - 599,73 грн., простроченого тіла кредиту -17091,27 грн. та нарахованих прострочених процентів 18697,10 грн. (арк.17).

В подальшому, 29.01.2019р. між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право грошової вимоги та стало новим кредитором за кредитним договором № від 27.05.2014р., що підтверджується витягом з акту приймання-передачі документації боржників та витягом з реєстру вимоги до договору факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019р. (аркю19-22).

Відповідно до витягу з реєстру вимоги до договору факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019р., загальна сума заборгованості за кредитним договором № від 27.05.2014р. становить 65886,88 грн.(арк.23).

Згідно з наданою довідкою ТОВ «ФК «Прайм Альянс» №804 від 14.06.2023р., загальна сума непогашеної заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № від 27.05.2014р. станом на 10.06.2023р. становить 48589,76 грн. та складається з: суми основного боргу за кредитом 46590,05 грн. та прострочених відсотків - 1999,71 грн.(арк.6).

Також у вказаній довідці зазначено, що у період з 13.06.2016р. по 29.01.2019р. ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не було сплачено жодного платежу за кредитним договором. У період з 29.01.2019р. по 06.04.2022р. на рахунок ТОВ «ФК «Прайм Альянс» надійшли кошти за вказаним кредитним договором у розмірі 17297,12 грн.

Також судом встановлено, що 09.04.2010р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. вчинено виконавчий напис, реєстровий №874, за яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості за кредитним договором № від 27.05.2014р. в розмірі 65886,88 грн., в тому числі по основному боргу (тіло кредиту) 46590,05 грн., відсоткам - 19296,83 грн. (арк.87).

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.83 УПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8 ст.83 ЦПК України).

Пунктом 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , діючи вільно, на власний розсуд 27.05.2014р. уклали договір про надання кредиту №, та за яким відповідачка отримала кредит в розмірі 49170,79 грн., з яких 46278,39 грн. надано на споживчі цілі, 2892,40 грн. на сплату комісії за оформлення кредиту, строком на 60 місяців, а саме по 27.05.2019р., із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних.

При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачці кредитні кошти, які остання повинна була повертати шляхом внесення щомісячних платежів.

Факт видачі ПАТ «ОТП Банк» відповідачці ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № 5 від 27.05.2014р., згідно з якою остання отримала кошти за кредитним договором № від 27.05.2014р. у розмірі 46278,39 грн.

Вказана заява є належним та допустимим доказом у справі, підтверджує факт передачі кредитних коштів у зазначено розмірі позичальнику, тому доводи представника відповідачки про недоведеність факту видачі відповідачці кредитних коштів є безпідставними.

Також суд вважає встановленим та доведеним, що відбулась заміна первісного кредитора, а саме 13.06.2016р. до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а в подальшому 29.01.2019р. допозивача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» перейшли права первісного кредитора, і позивач ТОВ «ФК «Прайм Альянс» має право вимагати від позичальника виконання зобов`язань в частині сплати заборгованості за кредитним договором.

Під час розгляду справи представник відповідача висловив незгоду з документами, наданими позивачем на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором.

Так, в обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором № від 27.05.2014р. позивач надав: витяг з реєстру боржників до договору факторингу №13/06/16 від 13.06.2016р., відповідно до якого розмір заборгованості за кредитним договором становить 65886,88 грн. та складається з: строкової заборгованості - 29498,78 грн., строкових нарахованих процентів - 599,73 грн., простроченого тіла кредиту -17091,27 грн. та нарахованих прострочених процентів 18697,10 грн.; витяг з реєстру вимоги до договору факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019р., відповідно до якого загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 65886,88 грн.; довідку ТОВ «ФК «Прайм Альянс» №804 від 14.06.2023р., відповідно до якої загальна сума непогашеної заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 10.06.2023р. становить 48589,76 грн. та складається з: суми основного боргу за кредитом 46590,05 грн. та прострочених відсотків - 1999,71 грн.

В позовній заяві наведено розрахунок заборгованості у відповідності до Графіку платежів, і зазначено про намір позивача стягнути часткову заборгованість починаючи з 34-го платежу (27.03.2017р.) по 60 платіж (27.05.2019р.) у сумі 22123,33грн.

При цьому суд враховує, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21).

В той же час, розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).

Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15.

Позивач посилається у якості доказів наявності заборгованості на витяги з реєстрів боржників, отримані під час відступлення права вимоги та свою довідку з розрахунком боргу. Однак, такі витяги з реєстрів та довідка, самі собою, не є належними доказами, що підтверджують наявність та розмір боргу, оскільки не містять даних про виконані банківські операції.

Представник позивача в судовому засіданні також зазначав про те, що після переходу прав вимоги від ПАТ «ОТП Банк» до нового кредитора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», відповідачка не здійснила жодної оплати на рахунки ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», проте були надходження на рахунки ТОВ «ФК «Прайм Альянс», які враховані під час обчислення заборгованості за кредитним договором. Оскільки ТОВ «ФК «Прайм Альянс» має намір стягнути заборгованість в межах 3-х років, а саме з березня 2017 року, необхідності надання інших документів, зокрема від банку немає, оскільки борг за цей період обліковувався не в ПАТ «ОТП Банк».

Суд вважає такі доводи представника позивача безпідставними з огляду на те, що при обчисленні розміру заборгованості за кредитним договором необхідно враховувати як наявність боргу та його складові до переходу права вимоги до кредитним договором до нового кредитора, так і наявність боргу та його складові після відступлення права вимоги.

Більш того, як зазначає позивач у позовній заяві на рахунки ТОВ «ФК «Прайм Альянс» надходили кошти за кредитним договором (17297,12грн.), але вони були зараховані в суму заборгованості за нарахованими відсотками (заборгованість була 19296,83 грн. на час відступлення права вимоги). Отже, позивачем має бути доведений також розмір і складові дійсної заборгованості за вказаними кредитним договором і на час відступлення права вимоги первісним кредитором ПАТ «ОТП Банк».

Проте, позивачем ТОВ «ФК «Прайм Альянс» суду не надано первинних документів, за якими обліковується заборгованість за кредитом, зокрема, не надано виписки з рахунку з відображенням операцій, які проводились за вказаним рахунком банком.

Таким чином, позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження дійсної наявності заборгованості відповідача у вказаному у позовній заяві розмірі.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Зважаючи на результат вирішення спору, відповідно до ст.144 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 15, 16, 512, 514, 516, 526, 530, 549, 610, 626, 627, 628, 629, 638, 1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд.77.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 20 листопада 2023 року.

Суддя М.В.Сидорова