Справа 688/3324/22
№ 2/688/114/23
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стаднічук Н.Л.,

при секретарі Березюк Н.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2022 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в сумі 900 938,08 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01.05.2020 року надав у борг відповідачу 16 000 доларів США та 27 000 грн. із зобов`язанням їх повернути до 04.05.2022 року в розмрі 16500 доларів США та 27 000 грн., про що останній видав йому боргову рзпику. Відповідач своє зобов`язання не виконав та коштів не повернув. Крім того, 26.10.2021 року позивач надав відповідачу 220 000 грн. строком до 01.11.2021 року, про що він видав боргову розписку. Проте відповідач до теперішнього часу боргу не повернув.

Ухвалою суду від 20.12.2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 10.01.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

17.03.2023 року представник позивача адвокат Сулик Р.А. подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 900 939,08 грн. 3% річних в сумі 58413,92 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 28.03.2023 року уточнену позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 11 квітня 2023 року уточнену позовну заяву прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 18 квітня 2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явивлися,

Представник позивача ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01.05.2020 року ОСОБА_3 складено розписку, якою він підтвердив, що взяв в користування гроші в розмірі 16000 доларів США та 27 000 грн., які зобов`язався повернути 04.05.2020 року в сумі 16500 доларів США.

26.10.2021 року ОСОБА_3 склав розписку про те, що він отримав у ОСОБА_2 суму 220 000 грн. та зобов ячався їх повернути 01.11.2021 року в повному обсязі.

На вимогу позивача від 28.09.2022 року борг відповідачем не сплачено.

Згідно розрахунку позивача інфляційних збитків позивача інфляційні збитки за період з 02.03.2018 року по 09.02.2022 року складають 547770,00 грн., 3% річних за період з 02.03.2018 року по 09.02.2022 року 224 876,71 грн., відсотки за користування грошовими коштами за період з 07.12.2017 року по 01.03.2018 року складають 66265,70 грн.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В силу ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 369/3340/16-ц (провадження № 61-7418св18).

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.625 КК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, між сторонами 01.05.2020 року укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_2 16 000 доларів США та 27 000 грн. в позику, які зобов`язався повернути до 04.05.2020 року в розмірі 16500 доларів США та 27 000 грн.

Крім того, 26.10.2021 року між сторонами укладено інший договір позики, згідно якого відповідач взяв у позивача у позику 220 000 грн., які зобов`язався повернути до 01.11.2021 року.

Оскільки ОСОБА_3 не виконав зобов`язання за договором позики, з нього підлягає стягненню сума боргу в сумі 16 500 доларів США, що еквівалентно 603 381,90 грн. за курсом НБУ, та 247 000 грн. та 3% річних: з суми боргу 630 381,90 грн. за період з 04.05.2020 року по 23.02.2022 року в сумі 34 247,73 грн. (630 381,90 грн. х 3% : 365 днів х 661 день) та з суму 220 000 грн. за період з 01.11.2021 року по 23.02.2022 року в сумі 2079,43 грн. (220 000 грн. х 3% : 365 днів х 115 днів).

Заборгованість з суми боргу 670 500 грн. за період з 24.02.2022 року по 21.11.2022 року стягненю з відповідача не підлягає, оскільки нарахована за період воєнного стану, в зв`язку з чим є неправомірною.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірі, пропорційному до розміру задоволених вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 12405,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 76- 81, 141 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики в сумі 886 709 (вісімсот вісімдесят шість тисяч сімсот дев`ять) грн.. 06 коп., з яких: 850 381,90 сума основного боргу, 36327,16 грн. - 3% річних.

В задоволенні іншій частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 8929,10 грн.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 16 травня 2023 року.

Суддя Н.Л.Стаднічук