Справа № 523/6493/23
Провадження №2/523/3140/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"20" листопада 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Славинського А.Ю.,

представника позивача адвоката Онищук Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в місті Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами в яких просить:

встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 є двоюрідним дядьком ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина. Позивач, як дочка померлого прийняла спадщину та звернулась із заявою до нотаріуса. Водночас, крім іншого, спадковим майном є квартира АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яку прийняв ОСОБА_2 шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак за життя не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі, Банкет Н.В. було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище квартиру за відсутності документів, які підтверджують родинні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . За твердженням позивачки її батько ОСОБА_2 приходиться двоюрідним дядьком ОСОБА_3 . Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Від відповідача Одеської міської ради до суду не надходило відзиву та/або пояснення не позовні вимоги.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19.04.2023р. позовні вимоги ОСОБА_1 були залишені без руху.

Після усуненні недоліків встановлених судом, ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 17.05.2023р. було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 17.05.2023р. було задоволено клопотання представника позивача адвоката Онищук Г.А. та витребувані з Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі матеріали спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 , копія якої надійшла до суду 03.10.2023р.

Ухвалою суду від 19.06.2023р. було закрито підготовче провадження у справі з призначенням розгляду справи за участю сторін.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 та її представник пред`явлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Одеська міська рада не забезпечила участі представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що свідчить поштове повідомлення.

За згодою позивачки та її представника, за відсутності відзиву відповідача на позовну заяву, внаслідок неповажної неявки представника відповідача у судове засідання, справу розглянуто в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.05.2000р. Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради ОСОБА_3 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 (а.с.20).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Одеси, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Згідно довідки на одержання та підпоховання праху, накладної №54 від 20.12.2017р., заявки на організацію та проведення поховання від 21.12.2017р., договору-замовлення від 21.12.2017р., організацією та похованням займалась ОСОБА_1 (а.с.27-32).

Після його смерті відкрилась спадщина на зазначену вище квартиру.

За заявою ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Черненко І.П. була заведена спадкова справа № 13/2018р. до майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Звертаючись із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 стверджував, що він є двоюрідним дядьком померлого ОСОБА_3 (а.с.151).

Матеріли спадкової справи №13/2018р. не містять відомостей про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 .

Також, за матеріалами спадкової справи та судом, під час розгляду даної справи, не встановлено інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 ані за законом, ані за заповітом.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Севастополь, Україна, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ) (а.с.120).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_2 , та квартири АДРЕСА_1 , яку він прийняв після сперті ОСОБА_3 , однак за життя не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину законом.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 31.08.2022р. державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа №813/2022 (а.с.118-215).

19.01.2023р. державним нотаріусом, на ім`я ОСОБА_1 , було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яким було посвідчено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 , та посвідчено її право на спадкове майно, у вигляді квартири АДРЕСА_2 .

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , матеріали спадкової справи не містять та судом не встановлено.

Постановою державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Савицькою О.Ю. від 23.03.2023р. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 з посиланням на відсутність достатності документів, які б підтверджували родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зокрема, що останній є двоюрідним дядьком ОСОБА_3 .

Отже, предметом дослідження даної справи є встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що є наслідком можливого прийняття спадщини ОСОБА_1 , як спадкоємцем першої черги в силу ст.1261 ЦК України після смерті свого батька ОСОБА_2 , який в свою чергу прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

На підтвердження родинних відносин ОСОБА_1 суду були надані наступні письмові докази по ліній споріднення позивачки:

копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 та її батьками є: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (а.с.35);

копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 та його батьками у свідоцтві були записані: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.34);

копію свідоцтва про подружжя №4352, з якого убачається, що ОСОБА_5 27.08.1934р. уклав шлюб з ОСОБА_6 (а.с.33);

архівну довідку від 26.03.2018р. з якою підтверджено, що ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 (за старим стилем) та її батьками були: ОСОБА_8 (так в документі) та його жінка « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (так в документі) (а.с.37).

По лінії споріднення з ОСОБА_3 :

копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_4 , згідно якого останній народився ІНФОРМАЦІЯ_9 від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.32);

архівну довідку від 26.03.2018р. з якої убачається, що « ОСОБА_11 » народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 та її батьками були записані, мовою оригіналу: « ОСОБА_12 », « ОСОБА_13 » (а.с.156).

Також, судом були досліджена копія заяви ОСОБА_3 , направлена на адресу СБУ в Одеській області від 12.04.2010р., в якій він зазначав, що ОСОБА_2 є його двоюрідним дядьком (а.с.18).

Допитані у судовому засіданні свідки, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які є близькими знайомими родини Банкет, показали, що тривалий час знають родину Банкет, їм особисто відомо, що ОСОБА_3 є племінником ОСОБА_2 . При цьому свідки вказували на те, що ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_2 постійно піклувалась про ОСОБА_3 за його життя. Останній постійно приїжджав до них в гості та визнавав факт родинних відносин між ними.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.ст.1261, 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

На підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частина 1 ст.1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст. 392 ЦК власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи вказані вище норми, слід дійти висновку, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, такі перешкоди є непереборними, які неможливо усунути не інакше, як в судовому поряду. При цьому, суд наголошує, що відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч.1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Отже, правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом.

Оцінюючі зібрані по справі докази надані з боку позивачки, як кожен окремо так і у їх сукупності, на підтвердження заявлених позовних вимог, зокрема представлені документи, які вказують на те, що ОСОБА_17 та ОСОБА_18 народили ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , які народили дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_19 , у яких в свою чергу народились ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відповідно, приймаючи уваги покази допитаних свідків, а також інших письмових доказів, таких як фотознімки, письмове листування між родичами, суд дійшов висновку, що факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме те, що останній є двоюрідним дядьком ОСОБА_3 є доведеними та підтверджується зібраними судом доказами, які не спростовані відповідачем під час розгляду справи.

Таким чином позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності на об`єкт нерухомості, то слід зазначити наступне.

Звертаючись до суду ОСОБА_1 у позовній заяві просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Разом з тим, як встановлено судом, ОСОБА_1 не приймала спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього та не проживала разом із спадкодавцем на час його смерті, а відтак не є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , який приходиться ОСОБА_1 троюрідним братом. Відтак, правових підстав для визнання права власності, у спосіб визначений ОСОБА_1 у позовній заяві, не має.

Натомість ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька, ОСОБА_2 , який в свою чергу прийняв спадщину після смерті свого двоюрідного племінника ОСОБА_3 , але за життя не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Крім того, як убачається з постанови державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 була відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Водночас, вказана підстава за якою ОСОБА_1 було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, усунута даним рішенням суду у вигляді встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відтак, після набрання рішенням суду законної сили вона не позбавлена права в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом є передчасними, а відтак не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,76,141,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин за яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є двоюрідним дядьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 .

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повен рішення суду складено 20 листопада 2023р.

Суддя