Справа № 601/271/21
Провадження № 2-з/601/8/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2023 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Мочальської В.М.,

за участі секретаря Домінської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременець заяву представника позивача адвоката Сідорова Віталія Михайловича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

УСТАНОВИВ:

В провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Представник позивачки адвокат Сідоров В.М. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль марки «Skoda Superb» 2010 року випуску, об`єм двигуна 1968 см. куб., титульним власником якого є ОСОБА_1 , заборонити розпоряджатись та використовувати даний автомобіль та передати його на зберігання позивачці.

Необхідність забезпечення позову представник позивачки мотивує тим, що даний автомобіль, який є предметом позовних вимог, вже більше трьох років знаходиться у відповідача ОСОБА_2 , який не надає доступу до нього позивачці, не ремонтує його, та технічно не обслуговує, чим погіршує його технічний стан, що впливає на ринкову вартість спірного транспортного засобу. Між сторонами існує спір щодо вартості даного автомобіля, в зв`язку з чим необхідно буде провести експертизу. Крім того, при розгляді заяви просить врахувати, що відповідач ОСОБА_2 не допустив експертів для проведення експертизи.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 6-8 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо можливості забезпечення позову, суддя враховує положення абзацу 1, 3 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9 зі змінами, в якому зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою з`явою, позовним вимогам.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір щодо транспортного засобу, його права власності та існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 27.05.2022 накладено арешт на автомобіль марки «Skoda Superb» 2010 року випуску, об`єм двигуна 1968 см. куб., шляхом заборони на його відчуження.

Ухвалу направлено для виконання в Територіальний сервісний центр МВС № 6143 (вул. Шевченка, 67, м. Кременець) та в відділ Державної виконавчої служби.

Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належних та допустимих доказів на підтвердження фактичних обставин, з якими представник позивачки пов`язує необхідність застосування заборони використання (керування) автомобілем та передачу на зберігання транспортного засобу позивачці, як заходу забезпечення позову, суду надано не було.

Заява ґрунтується лише на припущеннях, що відповідач зловживає своїми правами щодо користування спірним майном.

За вказаних обставин, враховуючи те, що арешт на даний автомобіль шляхом заборони на його відчуження вже накладено, відсутнє належне обґрунтування заявником обраного ним заходу забезпечення позову, а саме заборона використання вищевказаного автомобіля та передачу на зберігання транспортного засобу позивачці, з точки зору гарантування ефективного захисту права позивачки, відсутністю будь-яких доказів, суд приходить до висновку про відсутність передбачених ч. 1 ст. 149 ЦПК України підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим в забезпеченні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст.149, 150 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В заяві про забезпечення позову - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 12.05.2023.

Суддя