Справа № 369/3423/23
Провадження № 2/369/3402/23
РІШЕННЯ

Іменем України

14.11.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу № 369/3423/23 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах малолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування Боярської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2023 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах малолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування Боярської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.05.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано шлюб, про що було винесено рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Позивач вказує, що від зазначеного шлюбу вона виховує двох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на її повному утриманні.

Відповідач у цій справі є батьком малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблені відповідні записи в свідоцтвах про народження дітей, проте він не бере участі у вихованні дітей, не провідує дітей, не цікавиться їх здоров`ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дітей, не платить аліменти. Крім того, виявив самостійно бажання про надання згоди на позбавлення його батьківських прав.

Вказані обставини, позивач підтверджує наступними доказами:

актом обстеження умов проживання дітей від 31.01.2023 року, під час проведення якого було встановлено факт проживання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю;

письмовою заявою ОСОБА_4 про можливість вирішення питання про позбавлення його батьківських прав у відношенні дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

розрахунком заборгованості зі сплати аліментів № 46203504 від 03.02.2023 року;

інформацією Тарасівського академічного ліцею Боярської міської ради № 192 від 31.01.2023 року про те, що ОСОБА_4 не цікавиться навчанням та вихованням доньки - ОСОБА_3 ;

характеристикою Тарасівського академічного ліцею Боярської міської ради від 31.01.2023 року про те, що ОСОБА_4 не цікавиться навчанням та вихованням сина - ОСОБА_2 ;

висновком комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Боярської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 № 8/46 від 09.02.2023 року та рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради № 8/46 від 09.02.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі вище наведеного, позивач просила суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

07.08.2023 року заступник начальника Служби у справах дітей Боярської міської ради І. Кукотенко через канцелярію суду зареєструвала клопотання про розгляд справи без участі третьої особи та просила суд прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства.

07.08.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті.

04.09.2023 року, 07.09.2023 року та 03.10.2023 року заступник начальника Служби у справах дітей Боярської міської ради І. Кукотенко через канцелярію суду зареєструвала клопотання про розгляд справи без участі третьої особи та просила суд прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства.

14.11.2023 року позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд здійснювати розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

14.11.2023 року відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд до відома не поставив, відзив на позовну заяву не подавав. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином у порядку встановленому чинним законодавством України.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, проте останнім 07.08.2023 року, 04.09.2023 року, 07.09.2023 року та 03.10.2023 року було подано заяви до суду про розгляд справи без участі третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (стаття 51 Конституції України).

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів.

Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 164 СК України батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в постанові за № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема п.п. 15, 16, роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано шлюб, про що було винесено рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області.

За час шлюбу у сторін народилися двоє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з письмового висновку Служби у справах дітей Боярської міської ради № 8/46 від 09.00.2023 року, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо двох малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд вважає висновок Служби у справах дітей Боярської міської ради № 8/46 від 09.00.2023 року обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи.

Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як зазначалось судом вище, до суду відповідач не з`являвся, не надав жодного доказу або ж свої заперечення щодо недоцільності позбавлення його батьківських прав та відсутність його вини у невиконанні своїх обов`язків по догляду та вихованню щодо двох малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на наведене, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками стосовно своїх дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним вихованням, навчанням, доглядом, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дітей та займатись вихованням останніх, у зв`язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст. 169 СК України, він має право звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем за вимогу про позбавлення батьківських прав сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 гривень, які підлягають стягненню на її користь з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 19, 150, 152, 154-155, 164, 165 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-83, 133, 141, 258, 259 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах малолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування Боярської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ), батьківських прав відносно двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено: 20.11.2023 року

Суддя А.В. Янченко