ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6234/22
провадження № 2/753/340/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Дарницький районний суд міста Києва в складі

головуючої судді Шаповалової К.В.

за участі: секретаря судового засідання Москаленко А.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Полтавської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м.Київ, вул. О. Кошиця, 5а в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ "Ковальська-Житлосервіс".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 червня 2022 року цивільну справу № 753/6234/22 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 29 червня 2022 року.

Ухвалою суду від 01 липня 2022 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків по справі.

06 липня 2022 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків по справі (вх. №24227).

Ухвалою суду від 07 липня 2022 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 18 серпня 2022 року на 11:00 год.

08 серпня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 33673), відповідно до якого відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

16 серпня 2022 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 35772).

Підготовче засідання призначене на 18 серпня 2022 року було відкладено на 25 жовтня 2022 року на 10:00 год.

25 серпня 2022 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на позов з додатками (вх. № 37170).

22 вересня 2022 року від позивача надійшли додаткові пояснення (вх. № 43289).

25 жовтня 2022 року до суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів (вх. № 49748).

Підготовче засідання призначене на 25 жовтня 2022 року було відкладено на 07 грудня 2022 року на 14:30 год.

06 грудня 2022 року до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №58688).

Підготовче засідання призначене на 07 грудня 2022 року було відкладено на 07 лютого 2023 року за клопотанням позивача.

20 грудня 2022 року до суду від позивача надійшло клопотання про приєднання копій документів до матеріалів справи (вх. № 61431).

25 січня 2023 року представником відповідача до канцелярії суду було подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів (вх. №4914).

Ухвалою суду від 7 лютого 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та розпочато розгляд справи по суті.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, вказав, що дії відповідача щодо не надсилання йому рахунків на оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території є неправомірними, факт не надсилання таких рахунків підтверджується відповідними актами, що долучені ним до матеріалів справи. Також просив звернути увагу на те, що частина долучених відповідачем у справі актів щодо наданих послуг не стосуються будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вказав, що відповідачем неправомірно враховується в тариф щодо надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території кошти витрачена на телефонний зв`язок. Зауважив, що відповідач не надсилав йому для укладання проєкт саме типового договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а надані представником відповідача докази від 1 березня 2013 року не є належними, оскільки вони не підтверджують факт отримання чи відмови в отриманні ним такого договору (листа від відповідача), крім того, в описі вкладенні від 1 березня 2013 року не зазначено, що надсилається саме «типовий» договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки зазначено лише слово «договір». Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визнати неправомірними дії відповідача щодо невиконання свого обов`язку по нарахуванню щомісячної плати за управління будинком, щомісячних перерахунків за ненадані послуги та щомісячному ненаданні йому рахунків за послуги з утримання будинку та прибудинкової території; зобов`язати відповідача надати йому щомісячні акти перевірки якості надання послуг з управлінням багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача здійснити щомісячні письмові нарахування плати за управлінням будинком з вказівкою детальної інформації про ціну послуги з управління, загальної вартості місячного платежу, структури ціни, норми споживання та порядок надання відповідної послуги з управління в нарахованому періоді, її споживчі властивості, в тому числі здійснення щомісячного перерахунку за ненадані послуги та щомісячно направляти поштовим відправлення «Укрпошта стандарт» за місцем реєстрації позивача: АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача направити поштовим відправленням для підписання типового договору про надання послуг з управління будинком АДРЕСА_1 підписані зі сторони відповідача примірники відповідного типового договору; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 грн, оскільки такі неправомірні дії відповідача, які змусили його звертатись із позовом до суду, завдали йому значних душевних страждань.

Представник відповідача у судових засіданнях заперечувала проти заявлених позовних вимог, вказала, що позивачу у 2013 році, за його заявою, надсилались примірники типових договорів на утримання будинку та прибудинкової території, а також на постачання холодної, гарячої води, водовідведення та централізоване опалення, які позивач отримав, та підписав лише другий договір, а договір на утримання будинку та прибудинкової території не підписав, бо його не влаштували умови, а отже він вводить суд в оману щодо того, що відповідач не надсилав йому типовий договір для укладання та порушив таким чином його права. Вказала також, що товариство надає послугу з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, відповідно до Закону України № 2189, затвердженого тарифу на послугу, розпорядження КМДА № 307 від 09.03.201, оскільки співвласниками багатоквартирного будинку не визначено відповідача управителем та не укладеного договір про надання послуги з управління, Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених Постановою КМ України № 712 від 05.09.2018 не застосовуються до правовідносин сторін. Просила суд врахувати, що в матеріалах справи відсутні акти-претензії позивача до відповідача, щодо неякісного/ненадання послуг, які мають бути складені відповідно до ст. 27-28 Закону № 2189, а рахунки на оплату за спожиту послугу утримання будинку і споруд та прибудинкові території співвласники багатоквартирної будинку отримують щомісячно наручно від консьєржів або через поштову скриньку. Зауважила, що ЗУ № 2189 не передбачено складання та надання актів перевірки якості наданих послуг з управління будинком, які підписуються сторонами, тарифи на утримання будинку та прибудинкової території розраховані відповідачем відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, затвердженого поставною КМУ № 869 «про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги. Вони розраховуються на 1 кв.м загальної площі квартири. Зауважила, що нормативно-правовими актами України не передбачено надсилання споживачам рахунків на оплату засобами поштового зв`язку. Позивач, до подання позову до суду жодного разу не звертався до відповідача із скаргами на неотримання рахунків на утримання будинку та прибудинкової території. Послуги надаються щомісячно належної якості та в повному обсязі, що підтверджується долученими до матеріалами справи договорами, що укладені з контрагентами для надання певного виду послуг, актами приймання-передачі таких наданих послуг, рахунками-фактурами, тощо. Вказала, що нормами законодавства України не передбачено укладання індивідуального договору на управління багатоквартирним будинком. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, в тому числі у відшкодуванні моральної шкоди, оскільки в діях товариства відсутня протиправність та вина, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями товариства та завдання шкоди не доведено належними та допустимими доказами.

У розгляді справи було оголошено перерву до 12 травня 2023 року.

11 травня 2023 року до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії акту про відсутність здійснення нарахувань обслуговуючою організацією за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території від 10 травня 2023 року.

12 травня 2023 року до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії наступних документів: складові тарифу на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, деталізований звіт щодо складової тарифу, підписаний представником ГІОЦ, додаткову угоду до договору від 1 листопада 2014 року, довідка-дислокація, зразок Типового договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, копію постанови ВСУ від 10 жовтня 2012 року у справі № 6-110цс12, копії квитанції, що надсилались позивачу від відповідача, акту-претензії від 156 листопада 2022 року про перерву в наданні послуг з утримання будинку, запиту на отримання інформації.

У судовому засіданні 12 травня 2023 року було задоволено клопотання позивача та долучено до матеріалів справи надані документи, а також задоволено клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи доказів надсилання позивачу, зокрема типового договору на надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території 1 березня 2013 року, його заяву про укладання з ним договору на централізоване опалення, холодне та гаряче водопостачання та водовідведення, супровідний лист, яким надсилались відповідні документи та зразок договору про надання послуг утримання будинків і споруд та прибудинкової території, оригінали яких були оглянуті судом у судовому засіданні 12 травня 2023 року.

Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши додані до матеріалів справи докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , вказане підтверджується копіює свідоцтва про право власності від 16 червня 2011 року (а.с. 9 т.1).

Відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» від 30 серпня 2007 року № 119/0/5-07 відповідачу вирішено передати на баланс обслуговування та експлуатацію без права відчуження житловий комплекс з підземним паркінгом з насосною, ІТП, внутрішнобудинковими інженерними мережами АДРЕСА_3 . В пункті 1.2.1 розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 28 вересня 2007 року № 1014 "Про затвердження актів про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів", вказано, що надано новозбудованому житловому будинку (секції 1-4) на перетині АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 » адресу: АДРЕСА_1 (а.с 72-73 т. 1).

Відповідно до додатку 1 до вказаного розпорядження визначено, що обслуговування багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 покладається на ТОВ «Ковальська-Житлосервіс».

Позивач зазначає, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед споживачами належним чином, оскільки, зокрема не надсилає йому рахунки на утримання будинку та прибудинкової території, не здійснює перерахунків за ненадані послуги.

Відповідно до статті 2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Судом встановлено та це не заперечувалось учасниками справи, що у будинку АДРЕСА_1 не створено ОСББ.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

Статтею 9, 10 вказаного Закону визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.

За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про:

1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним;

2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем;

3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням;

4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком;

5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт;

6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників;

7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком;

8) відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у порядку, встановленому законом, і визначення системи подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

9) прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги).

Відповідно до статті 11 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.

Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Управитель протягом одного місяця після підписання з ним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (змін до нього) зобов`язаний надати або надіслати рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору (змін до нього), завірений підписом управителя.

Під час розгляду справи судом встановлено, що у будинку АДРЕСА_1 не відбувались збори співвласників, не вирішувалось питання щодо обрання управителя багатоквартирними будинком, та не обиралась особа уповноважена на укладання та підписання від співвласників відповідного договору.

Відповідно до пунктів 4, 5 статті 13 ЗУ «Про «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» установити, що до визначення співвласниками багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, форми управління багатоквартирним будинком, але не більше одного року із дня набрання чинності цим Законом, послуги з утримання такого будинку надає суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у багатоквартирному будинку до набрання чинності цим Законом.

У разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом.

У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Згідно із пунктом 3-1 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про житлово- комунальні послуги» договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцями таких послуг або з управителями, визначеними згідно із цим Законом, до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі щодо вивезення побутових відходів - за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Отже, враховуючи той факт, що за адресою: АДРЕСА_1 не створено ОСББ, а також співвласники цього будинку не визначились із формою управління будинку та не уклали відповідний договір, до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем застосовуються норми ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.

Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

Статтею 10 Закону визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.

Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає:

1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем;

2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.

Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

Управитель у порядку та з періодичністю, визначеними договором, та/або на вимогу споживача зобов`язаний інформувати споживача про фактичні витрати та виконані (надані) роботи (послуги) з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території.

На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих послуг з управління, їхню вартість, а також галузева звітність.

З аналізу норм ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», зокрема розділу, що стосується обов`язків надавача послуг, не вбачається наявність такого обов`язку як «надсилання споживачу щомісячних рахунків поштовими засобами зв`язку, зокрема «Укрпошта стандарт».

Позовна заява також не містить відповідного посилання на правову норму, яка б визначала такий обов`язок надавачу послуг.

Як встановлено у судовому засіданні, всі рахунки щодо наданих комунальних послуг передаються консьєржам будинку чи кладуться у поштову скриньку власників багатоквартирного будинку. При цьому позивач не заперечує, що отримує інші рахунки від відповідача, зокрема щодо централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання, водовідведення, тощо.

Наданий позивачем до матеріалів справи акт про відсутність здійснення нарахувань обслуговуючою організацією за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 10 травня 2023 року, зі змісту якого вбачається, що позивач як власник квартири АДРЕСА_2 висловлює претензії відповідачу щодо не здійснення з 2016 по 10 грудня 2022 року нарахування за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, не є належним доказом у розумінні норм ЦПК України, оскільки він підписаний невідомими особами і зазначені як вахтери під`їзду 2 по АДРЕСА_1 , позивачем та членами родини позивача (з огляду на зазначену в акті про них інформацію (споживач кв. АДРЕСА_2 ). Вказаний акт не містить підпису уповноваженої особи ТОВ «Ковальська-Житлосервіс».

Крім того, такий акт складено 10 травня 2023 року через 11 місяців після звернення із цим позовом до суду, а також є відповідною реакцією позивача на подані представником відповідача відзив на позов та інші письмові і усні заперечення.

Також суд зазначає, що позивач, у випадку дійсного не отримання рахунків на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , не був позбавлений права та можливості звернутись до відповідача із відповідними заява та зажадати отримання від нього пояснень або акту звірки взаєморозрахунків чи довідки про наявну заборгованість тощо, з урахуванням того, що позивач є саме власником квартири АДРЕСА_2 , а відповідно до приписів статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Щодо ненадання/неповного надання відповідачем комунальних послуг, позивачу.

Відповідно до статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Відповідно до статті 27 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Позивачем до матеріалів справи долучено акт-претензію про перерву в надані послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, їх ненадання або надання не в повному обсязі від 15 листопада 2022 року, відповідно до якого позивач висловлює претензію відповідачу щодо ненадання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, зокрема щодо відсутності надання послуг з вивезення побутових, великогабаритних рідких відходів з 2013 по 1 листопада 2019 року власнику квартири АДРЕСА_5 за тривалої відсутності проживаючих мешканців. Вказаний акт підписаний позивачем та мешканцями будинку АДРЕСА_6 .

З приводу вказаного акту-претензії, суд зазначає, що він не підписаний уповноваженим представником відповідача, а матеріали справи не містять доказів того, що позивач запрошував уповноваженого представника відповідача на фіксацію ненадання/неповного надання комунальних послуг за певною адресою у спосіб та порядок, визначений ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Крім того такий акт складено лише 15 листопада 2022 року (після звернення позивача із позовом до суду). При цьому він містять інформацію, що послуги не надаються з 2013 по 1 листопада 2019 року та саме щодо вивезення побутових, великогабаритних рідких відходів. Доказів того, що з 2013 року по 1 листопада 2019 року позивач здійснював виклики уповноважених представників відповідача та фіксував факт ненадання, неповного надання житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, матеріали справи не містять, як і не містять доказів того, що відповідачем не надавались інші житлово-комунальні послуги, крім вивезення побутових, великогабаритних рідких відходів.

Отже, позивачем не надано суду доказів не надсилання йому відповідачем рахунків на оплату послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, доказів ненадання/неповного надання житлово-комунальних послуг, доказів наявності зобов`язань у відповідача здійснити у зв`язку з цим щомісячне перерахування щодо наданих послуг, та доказів наявності обов`язку у відповідача надсилати рахунки у визначений позивачем спосіб, тобто доказів порушення прав позивача, а отже такі вимоги не підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про зазначення у рахунках детальної інформації про ціну послуги з управління, загальної вартості місячного платежу, структури ціни, норми споживання та порядок надання відповідної послуги з управління в нарахованому періоді, її споживчі властивості, то суд зазначає, що такий обов`язок також не передбачений нормативно-правовими актами України, а крім того, такі дані зазначаються у кошторисі, який є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який на сьогодні не укладений у визначеному Законом порядку із співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 .

Щодо актів перевірки якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку.

За статтею 16 вказаного Закону якість комунальної послуги повинна відповідати вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства та договором. Обов`язок забезпечення відповідності якості комунальної послуги встановленим вимогам покладається на виконавця такої послуги.

Обов`язок забезпечення відповідності якості послуги з управління встановленим вимогам та договору покладається на управителя багатоквартирного будинку.

Як вже зазначалось, статтею 27 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.

Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Відповідно до Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1145, його поширюється на споживачів комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком, виконавців комунальних послуг та управителів багатоквартирних будинків.

У разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуг з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя багатоквартирного будинку для перевірки якості наданих послуг.

Проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, забезпечується виконавцем комунальної послуги або управителем багатоквартирного будинку.

Споживач також має право звернутися до відповідних уповноважених державних органів за захистом порушених прав щодо якості надання комунальних послуг та/або послуг з управління багатоквартирним будинком.

Для проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, споживач звертається до виконавця комунальної послуги або управителя багатоквартирного будинку в усній формі особисто, за допомогою телефонного зв`язку або в письмовій формі за поштовою або електронною адресою, що зазначена в договорі про надання відповідних послуг, з претензією про невідповідність кількісних та/або якісних показників послуг.

У разі встановлення під час перевірки фактів невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, в акті-претензії зазначаються дата і час проведення перевірки, виявлені факти невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, інформація про дату початку зниження якості відповідної послуги.

Якщо під час перевірки факти невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, не підтверджено, в акті-претензії зазначається інформація про відсутність фактів невідповідності якості комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком.

В акті-претензії зазначаються також виявлені під час його складання додаткові факти невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг.

Акт-претензія складається у двох примірниках і підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги (його представником) або управителем багатоквартирного будинку. Один примірник акта-претензії передається споживачеві, другий - зберігається у виконавця комунальної послуги (його представника) або управителя багатоквартирним будинком.

У разі коли за результатами проведення перевірки споживач та виконавець комунальних послуги або управитель багатоквартирного будинку не дійшли згоди щодо наявності (відсутності) факту невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком умовам або параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, та/або причин виникнення таких порушень або невідповідності, акт-претензія підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Результати перевірки якості надання комунальних послуг та/або послуг з управління багатоквартирним будинком можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Під час проведення перевірки відповідності якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком вимогам, передбаченим договором про надання зазначених послуг, управитель багатоквартирного будинку враховує:

1) рівень забезпечення виконання передбачених у договорі про управління багатоквартирним будинком робіт з утримання спільного майна багатоквартирного будинку, поточного ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, утримання ліфтів тощо, визначених договором управління багатоквартирним будинком;

2) стан дотримання періодичності виконання (надання) робіт (послуг), визначених договором управління багатоквартирним будинком;

3) стан дотримання встановлених стандартів, нормативів, норм, порядків і правил щодо якості послуг з управління багатоквартирним будинком.

Отже, ані ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ані Порядком № 1145 не передбачено складання щомісячних актів перевірки якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Поряд з цим, суд наголошує, що за адресою: АДРЕСА_1 не створено ОСББ, а також співвласники цього будинку не визначились із формою управління будинку та не уклали відповідний договір.

Щодо вимоги про направлення поштовим відправленням для підписання типового договору про надання послуг з управління будинком.

Під час розгляду справи і це не заперечувалось учасниками справи, встановлено, що 19 лютого 2013 року позивач звертався до відповідача із заявою про укладання типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Отримання такої заяви відповідачем 20 лютого 2013 року підтверджується відповідним штампом та заяві позивача.

1 березня 2013 року відповідачем позивачу на адресу, вказану у його заяві, АДРЕСА_7 , було надіслано: лист від 27 лютого 2013 року, примірник договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, примірник договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території та додатки до договорів: тарифи та структура тарифів, а також копія витягу з розпорядження КМДА від 10 квітня 2012 року № 579. Факт надсилання таких документів позивачу відповідачем підтверджується описом вкладення та чеком АТ Укрпошта, оригінали яких були оглянуті судом у судовому засідання 12 травня 2023 року.

Суд відхиляє заперечення позивача, що опис вкладення та чек поштового відправлення є неналежними доказами надсилання йому документів, з огляду на те, що у відповідності до положень пунктів 59, 61 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Копія опису вкладення, надана представником відповідача містить підпис працівника зв`язку та відповідний відбиток календарного штемпеля.

Суд також відхиляє доводи позивача, що у такому листі він отримав лише договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території не отримував, з урахуванням вище викладеного.

Крім того, у судових засіданнях позивач не заперечував факту не підписання ним договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території, оскільки, на його думку, він містить кабальні умови та його зміст не відповідає типовому договору.

Також суд, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 15 ЗУ «про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування.

В одному багатоквартирному будинку договір про надання послуг з управління може укладатися одночасно не більш як з одним управителем.

Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування, може бути достроково розірваний у випадках та порядку, визначених законом.

Статтею 11 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

4. Істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є:

1) перелік послуг;

2) вимоги до якості послуг;

3) права і обов`язки сторін;

4) відповідальність сторін за порушення договору;

5) ціна послуг;

6) порядок оплати послуг;

7) порядок і умови внесення змін до договору;

8) строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору.

Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Управитель протягом одного місяця після підписання з ним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (змін до нього) зобов`язаний надати або надіслати рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору (змін до нього), завірений підписом управителя.

Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Таким чином, за умови встановлення факту надання відповідними організаціями житлово-комунальних послуг по утриманню будинку і прибудинкової території, відсутність договору з обслуговування, що має бути укладено між власником квартири і відповідним об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку не звільняє таку особу від несення витрат на утримання спільного майна. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Окрім цього, згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Також, відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 22.02.2018 №910/13182/17 та від 22.02.2018 № 910/11312/17, Верховний Суд зазначив, що «Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку».

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України ).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Відповідно до статті 3 ЦПК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, закріплено статтею 15 ЦПК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 ЦК України, відповідно до якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Зі змісту зазначених норм убачається, що право на звернення особи до суду має бути обумовлене наявністю спору.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13.

Так, за своєю юридичною природою позов це матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою (відповідачем).

Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Як вбачається з мотивувальної частини позовних вимог, спірні правовідносини у сторін спору - (між власником кватири у будинку та ТОВ «Ковальська-Житлосервіс») виникли з приводу обов`язку співвласників майна нести витрати на утримання такого майна. Між сторонами існує тривала суперечка щодо підстав для нарахування платежів ОСОБА_1 та обґрунтування їх розміру. В свою чергу, доводи позивача у справі зводяться до фактичної незгоди з такими нарахуваннями, незгоди з виглядом документів, у яких зазначаються відомості щодо розмірів внесків, а також з якістю наданих послуг.

Однак, в межах розгляду даної справи, суд приходить до висновку, що захист прав позивача, шляхом задоволення згаданих позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 не передбачений положеннями цивільного законодавства та не забезпечує ефективного відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Позивач не надав доказів, а матеріали справи таких не містять, які б давали підставу вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, а саме невиконання відповідачем визначених позивачем обов`язків, наявність у відповідача за приписами нормативно-правових актів України обов`язків вчиняти дії, що визначені у прохальній частин позову, а також порушення норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та прав позивача щодо укладання договору про надання послуг з управління будинком АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 , заявлені у прохальній частині позову, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_1 вимоги позову про відшкодування моральної шкоди - задоволенню також не підлягають, як похідні.

Враховуючи вище викладене, оцінивши зібрані у справі докази, з огляду на встановлені під час розгляду обставини, на їх повне та всебічне з`ясування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, а тому у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 76-81,141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 16 травня 2023 року.

Суддя К.В. Шаповалова