Справа № 177/2007/23
Провадження № 2/177/862/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 листопада 2023 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Пушкарьова Є. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Глеюватської територіальної громади в особі Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили суд визнати за кожним з них, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 47,9 кв.м, житловою площею 26,0 кв.м., літньої кухні «Б», погребу «В», сараю «Г», душу «Д», вбиральні «Е», водоколонки І, замощення ІІ, басейну ІІІ, огорожі № 1-4, а за ОСОБА_1 крім цього, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 2/3 частини вказаного будинку та право власності на земельну ділянку, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0110, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову вказували, що вищевказаний житловий будинок на праві приватної власності належав їх батькам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , оскільки був приданий в період їх шлюбу. Однак шлюбні долі у вказаному майні за життя батьків не виділялися, титульним власником будинку була мати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , спадщину після смерті якого прийняла ОСОБА_4 , як дружина, та вони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як діти спадкодавця, що приживали з батьком на момент відкриття спадщини та фактично прийняли її. Однак, за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ніхто не звертався.

Після смерті батька, на підставі рішення Орджонікідзенської сільської ради № 261 від 29.01.2010 їх мати ОСОБА_4 отримала у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га під вказаним будинком, про що отримала державний акт про право власності на землю.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 . Однак, при зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачам було відмовлено, у зв`язку тим, що шлюбні долі померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за їх життя не виділялися, а спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли, але не оформили ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Вказані обставини унеможливили видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріусом, як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 .

Позивачі, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, але їх представником суду надано заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач Глеюватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, участь представника у розгляді справи не забезпечила. Матеріали справи містять заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника Глеюватської сільської ради, при вирішенні спору покладалися на розсуд суду (а.с. 46).

У зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.01.1985 ОСОБА_4 придбала будинок з господарчими побудовами в с. Кам`яне Поле, розташований на присадибній ділянці присадибних земель радгоспу ім.. Шевченко. На час придбання будинок мав площу 20 кв.м., та надвірні будівлі: сарай, літню кухню. Вказане підтверджується копією дублікату договору купівлі-продажу від 23.01.1985, посвідченого секретарем виконавчого комітету Орджонікідзенської сільської ради. Право власності на вказаний будинок, як будинок під АДРЕСА_1 , зареєстровано в БТІ за ОСОБА_4 (а.с. 9), що також підтверджується довідкою КП БТІ від 04.07.2023 (а.с. 14).

Вказаний будинок був придбаний ОСОБА_4 у період шлюбу з ОСОБА_3 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ») одружилися 07.10.1967 (а.с. 58-59).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 (Глеюватська територіальна громада), домоволодіння на даний час складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 47,9 кв.м, житловою площею 26,0 кв.м., літньої кухні «Б», погребу «В», сараю «Г», душу «Д», вбиральні «Е», водоколонки І, замощення ІІ, басейну ІІІ, огорожі № 1-4, при цьому господарчі будівлі були збудовані разом з житловим будинком «А-1» та не відносяться до самочинних, а зміни виявлені в поточній інвентаризації не є самочинними (а.с. 10-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про його смерть НОМЕР_1 , що видане Орджонікідзенською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області 05.11.1999 (а.с. 28), а також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 57).

29.01.2010 ОСОБА_4 на підставі рішення сесії Орджонікідзенської сільської ради № 261-ХХХІІІ/У від 29.01.2010, набула право власності на земельну ділянку площею 0,25га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 15). Цій земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :02:001:0110, що підтверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 16-17).

За життя ОСОБА_4 зробила розпорядження на випадок своєї смерті, шляхом складення заповіту від 19.07.2007, яким все своє майно, що буде належати їй на момент смерті заповіла ОСОБА_1 . Вказаний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Орджонікідзенської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 178 (а.с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , що видане 11.04.2022 Тернівським відділом ДРАЦС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 29).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дошлюбне прізвище якої « ОСОБА_5 » (в подальшому при одружені змінювала прізвища на « ОСОБА_7 », « ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 »), є рідними дочками померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується витягами з актових записів про їх народження та відповідно одруження і розлучення ОСОБА_10 , яка нині має прізвище « ОСОБА_9 » (а.с. 23-27, 59-60), а також довідкою з місця проживання ОСОБА_3 , згідно з якої на момент його смерті з ним були зареєстровані дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_10 (нині ОСОБА_9 ) (а.с. 56 зворот).

Як слідує з інформації Шостої криворізької державної нотаріальної контори, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася (а.с. 47, 72). Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена на підставі заяви ОСОБА_1 , яка протягом визначеного законом 6-ти місячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , заявивши про право на спадкування за заповітом (а.с. 49-51). Матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_4 містять довідку згідно якої, станом на день смерті ОСОБА_4 з нею була зареєстрована донька ОСОБА_1 (а.с. 52 зворот).

Матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_4 містять також довідку Глеюватської сільської ради від 14.07.2023 № 276, відповідно до змісту якої на момент смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним були зареєстровані: дружина ОСОБА_4 , донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався (а.с. 56 зворот).

При зверненні ОСОБА_1 до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку під ним, ОСОБА_1 отримала відмову нотаріуса, яка мотивована тим, що вищевказаний будинок був набутий померлою ОСОБА_4 за час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , тобто мала місце шлюбна доля у вказаному спадковому майні, яка не була виділена за життя спадкодавця. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями були дружина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , які спадщину прийняли за законом на підставі ст. 529, 549 ЦК УРСР, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, але спадкова справа не заводилася та свідоцтво про спадкове майно не видавалося. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем є ОСОБА_1 , яка звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою. У зв`язку з неможливістю встановити обсяг спадкового майна, що належало спадкодавцю на момент смерті, спадкоємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є різні особи, перехід права власності на будинок зумовлює перехід права на земельну ділянку, тому нотаріус не зміг видати свідоцтво про право на спадщину (а.с. 70-71).

Крім цього, постановою нотаріуса від 27.10.2023 спадкоємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з неможливістю встановлення обсягу спадкового майна, а також з урахуванням положень ст. 377 ЦК України (а.с. 86-87).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю, які були чинними в період перебування в шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ст. 27 Кодексу про шлюб та сім`ю, подружжя може укладати між собою всі дозволені законом майнові угоди. Проте угоди між ними, спрямовані на обмеження майнових прав жінки, чоловіка або дітей, недійсні і не обов`язкові ні для подружжя, ні для третіх осіб.

Згідно з положеннями ст. 28 КпШС, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Виходячи з встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що будинок з господарчими побудовами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав на праві спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , оскільки був придбаний в період шлюбу вказаних осіб. Виходячи з принципу презумпції спільної сумісної власності подружжя, з урахуванням положень 28 КпШС, виходячи з принципу рівності часток подружжя, за відсутності даних щодо визначення між вказаним подружжям часток у спільному майні, суд приходить до висновку, що частки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вказаному майні були рівними, та кожному з них за життя належало право власності на частину вказаного житлового будинку, що був розташований на присадибній ділянці присадибних земель радгоспу ім.. Шевченко (згідно договору купівлі-продажу).

Виходячи з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , до відносин спадкування після його смерті підлягають застосуванню норми щодо спадкування визначені ЦК УРСР.

Так, відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснювалося за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

При цьому, згідно ст. 548 ЦК УРСР, визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як встановлено судом, на момент смерті ОСОБА_3 з ним проживали дружина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , які після його смерті продовжили проживати у вищевказаному будинку, та за відсутності заповіту ОСОБА_3 , фактично прийняли спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 . Відповідно кожному зі спадкоємців належало право на 1/6 частину (1/2 / 3 +1/6) спадкового майна, яке складалося з частини вищевказаного будинку. Відповідно, за життя ОСОБА_4 їй фактично належало право на 2/3 частини вище вказаного будинку (1/2 частка як шлюбна доля + 1/6 частина спадщини прийнятої після смерті ОСОБА_3 = 2/3)

Що стосується земельної ділянки під вказаним будинком, то ОСОБА_4 набула право власності на неї 29.01.2010 на підставі рішення сесії Орджонікідзенської сільської ради від 29.10.2010 за № 261-ХХХІІІ/У, тобто вже після смерті ОСОБА_3 , а тому вказана земельна ділянка належала ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності. Доказів на спростування вказаного, суду не надано.

Спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася після 01.01.2004, а тому при вирішенні питань спадкування після смерті ОСОБА_4 підлягають застосуванню норми ЦК України 2004р.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1. ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 1297 ЦК України передбачає обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Враховуючи викладене, а також те, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулася лише ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 за заповітом. Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4 , які б прийняли спадщину, відсутні.

Враховуючі встановлені судом обставини, а також те, що позивачі позбавлені можливості оформити право на спадщину після смерті батьків у належних їм частках, у зв`язку з прийняттям нотаріусом постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказане майно, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожною окремо, право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , а також визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 право власності на 2/3 вищевказаного житлового будинку з господарчими побудовами та право власності на земельну ділянку під вказаним будинком.

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 258-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Глеюватської територіальної громади в особі Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ), право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 47,9 кв.м, житловою площею 26,0 кв.м., літньої кухні «Б», погребу «В», сараю «Г», душу «Д», вбиральні «Е», водоколонки І, замощення ІІ, басейну ІІІ, огорожі № 1-4, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 47,9 кв.м, житловою площею 26,0 кв.м., літньої кухні «Б», погребу «В», сараю «Г», душу «Д», вбиральні «Е», водоколонки І, замощення ІІ, басейну ІІІ, огорожі № 1-4, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 47,9 кв.м, житловою площею 26,0 кв.м., літньої кухні «Б», погребу «В», сараю «Г», душу «Д», вбиральні «Е», водоколонки І, замощення ІІ, басейну ІІІ, огорожі № 1-4, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0110, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Березюк