Провадження № 2-п/243/16/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року, Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Агеєвої О. В.,

секретаря судового засідання Кобець О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд заочного рішення № 243/1922/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення суми пенсії в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулося до суду з заявою про перегляд заочного рішення по справі № 243/1922/22, яку обґрунтовано тим, що 19 жовтня 2022 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області ухвалено заочне рішення по справі № 243/1922/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії. Позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а саме: стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України недоотриману пенсію померлої ОСОБА_3 в розмірі 98908,34 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. Головне управління не було присутнє в судовому засіданні 19.10.2022, не мало можливості повідомити про причини неявки, і докази, на які посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Просить суд, скасувати заочне рішення по справі № 243/1922/22 і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Заявник - відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду його заяви, однак не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, про причини суду не повідомив.

Позивач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду заяви про перегляд заочного рішення, однак в судове засідання не з`явилася.

У відповідності до положень ч.1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заочним рішенням суду від 19 жовтня 2022 у справі № 243/1922/22 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення суми пенсії в порядку спадкування - задоволені у повному обсязі, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію померлої ОСОБА_3 в розмірі 98908,34 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.

Відповідно до ч.1, 2 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно положень ч.2 ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Надаючи оцінку посиланням відповідача у заяві щодо не виклику останнього в судове засідання суд виходе з такого.

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка,а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про виклик відповідача направлялися на офіційну електронну адресу Головного управляння пенсійного фонду України в Донецькій області .

Відповідач користувався нею протягом всього часу розгляду справи, зокрема, надсилав з даної електронної адреси клопотання про надання додаткового строку для подачі відзиву по справі, яке судом було задоволено та також направлено на електронну адресу відповідача.

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області направляв відповідачу на вказану ним електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 а повідомлення про виклик до суду на 11.03.2022, 19.07.2022, 29.07.2022, 29.08.2022 , 04.10.2022, 19.10.2022.

Крім цього, суд вертає увагу на те, що відповідно до електронної довідки суду рішення суду разом із електронним листом було надіслано 20.10.2022 року о 08 годині 00 хвилині, та доставлено на електронну скриньку відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 20.10.2022 року о 08 годині 05 хвилин.

У постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-3069св21) вирішувалось питання щодо статусу електронної адреси, а також питання належного повідомлення заявника шляхом надіслання судової повістки на вказану електронну адресу. У вказаній справі Верховний Суд констатував: «З матеріалів справи вбачається, що позивач зазначив свою офіційну електронну адресу, і користувався нею протягом всього часу розгляду справи, зокрема, надсилав з даної електронної адреси процесуальні заяви….»

Згідно з ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Інші наведені заявником у вказаній заяві про скасування заочного рішення обставини для скасування заочного рішення не впливають на зміст оскаржуваного судового рішення та не є такими, які б не були враховані і досліджені судом при розгляді справи по суті раніше.

Оскільки, відповідач у заяві про перегляд заочного рішення не вмотивував усі в сукупності підстави для скасування заочного рішення, а ті підстави, які зазначив в заяві про перегляд заочного рішення не знайшли підтвердження, виходячи з матеріалів справи, тому заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

За таких обставин, судом встановлено, що передбачені законом підстави для перегляду заочного рішення відсутні, а заява про перегляд заочного рішення є необґрунтованою.

Крім того, у відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що обидві підстави для скасування заочного рішення відсутні (поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин та наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення), то суд приходить до обґрунтованого висновку, що вимоги заявника про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області №м 243/1922/22 від 19 жовтня 2022 року слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.287, 288 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд заочного рішення № 243/1922/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення суми пенсії в порядку спадкування - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвалу постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Ухвалу суду складено 15 травня 2023 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Донецької області О.В. Агеєва