Справа № 2-690/12
Провадження № 6/513/9/23
Саратський районний суд Одеської області
15 травня 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Миргород В.С.,
при секретарі Челак В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата Одеської області цивільну справу №2-690/12 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (правонаступник стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк») до боржників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого документу, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (правонаступник стягувача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»), звернулось до суду із заявою до боржників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого документу, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
24 грудня 2020 року ухвалою Саратського районного суду Одеської області задоволено заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження, замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс» у справі №2-690/12 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Після отримання від ПАТ «Дельта Банк» документів кредитної справи за кредитним договором №2-327/ФКВІП-07 від 15 серпня 2007 року, заявником було виявлено, що в матеріалах справи відсутні оригінали виконавчих листів по справі №2-690/12, щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказаний факт підтверджується пунктом 7 Акту приймання-передачі оригіналів документів від 21 липня 2020 року.
Для з`ясування того, чи знаходяться вказані виконавчі листи у попереднього стягувача ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось з запитом до уповноваженої особи «Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк». Зі змісту отриманої відповіді №2441 від 07 серпня 2020 року вбачається, що відомості щодо запитуваних оригіналів виконавчих листів у АТ «Дельта Банк» відсутні.
Далі з метою встановлення факту перебування відповідних виконавчих листів на примусовому виконанні у відділах державної виконавчої служби, представник ТОВ «Консалт Солюшенс» звернувся із запитом до Саратського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та Першого Суворівського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). У відповідь на вищезазначені запити заявника було повідомлено, що виконавчі листи №2-690/12 видані Саратським районним судом Одеської області, стосовно стягнення коштів з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виконанні не перебували та не перебувають. Той факт, що виконавчі документи не перебували на примусовому виконанні підтверджують і відомості з автоматизованої системи виконавчих проваджень.
Представник ТОВ «Консалт Солюшенс» звернувся до Саратського районного суду Одеської області з заявою для з`ясування, чи взагалі видавалися виконавчі документи по справі №2-690/12, на що отримали відповідь про те, що 15 лютого 2013 року вищезазначені виконавчі листи були надіслані представнику ПАТ «Дельта Банк». Однак доказів надсилання та отримання виконавчих документів ПАТ "Дельта Банк", не було надано.
Також заявник, посилаючись на те, що оригінал виконавчого листа був втарачений, він не знаходиться ні у первісного кредитора, не передавався заявникові, а також не перебуває на виконанні в жодному з відділів ДВС, просив суд видати його дублікат та поновити строк для пред`явлення його до виконання, який був пропущений через введення процедури ліквідації в ПАТ "Дельта Банк"", та через втрату оригіналу виконавчого документу.
Ухвалою суду від 21.02.2023 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду.
Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за вказаною в заяві електронною адресою, яке ним отримано. До суду направлено заяву про розгляд справи за відсутності представника заявника.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, шляхом направлення повістки у спосіб передбачений ЦПК України, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу боржника ОСОБА_1 повернулось з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», щодо боржника ОСОБА_2 «за закінченням терміну зберігання». Боржники повідомлялись шляхом направлення відповідних повідомлень в додатку «Viber». Боржником ОСОБА_1 повідомлення не отримане, оскільки абонент тимчасово недоступний. Боржником ОСОБА_2 отримано повідомлення на в додатку «Viber», в судове засідання не з`явилась, відзив на заяву, а також відповідних клопотань про перенесення або відкладення справи, суду не направила. Боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повідомлені про дату час та місце розгляду справи шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному сайті «Судова влада України»
Суд вирішив провести судове розгляд справи за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи, з урахуванням направленої до суду заяви про розгляд справи за відсутності заявника.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін у справі, на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали спадкової справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.
24 грудня 2020 року ухвалою Саратського районного суду Одеської області задоволено заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження, замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс» у справі №2-690/12 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Відповідно до Договору №2292/К від 21 липня 2020 року ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС" уклали Договір №2292/К про відступлення прав вимоги.
Відповідно до п.1 Договору - за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи право вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов"язки Боржників, за кредитними договорами ( договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, відповідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору.
Відповідно до п. 4 Договоору - права вимоги, що відступаються за цим Договором, є складовою частиною активів, що є предметом відкритих торгів (аукціону), результати якого оформлені протоколом електронного аукціону від 24.06.2020 року, переможцем яких визнаний ТОВ "КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС".
Відповідно до п. 4.1 Договору відступлення Права вимоги за цим Договором Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти в сумі 15 125 138.61 грн.
Згідно ст. 11 ЦК України передбачено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Тому належним та допустимим доказом переходу права вимоги до нового кредитора є договір про відступлення права вимоги.
Згідно п.14 договору про відступлення права вимоги цей договір набуває чинності з дати його підписаннясторонами і скріплення відтисками печаток сторін та нотаріального посвідчення. Дата укладення Договору - 21 липня 2020 року.
Після отримання від ПАТ «Дельта Банк» документів кредитної справи за кредитним договором №2-327/ФКВІП-07 від 15 серпня 2007 року, заявником, ТОВ «Консалт Солюшенс» було виявлено, що в матеріалах справи відсутні оригінали виконавчих листів по справі №2-690/12 щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказаний факт підтверджується пунктом 7 Акту приймання-передачі оригіналів документів від 21 липня 2020 року.
Для з`ясування того, чи знаходяться вказані виконавчі листи у попереднього стягувача ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось з запитом до уповноваженої особи «Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк». Зі змісту отриманої відповіді №2441 від 07 серпня 2020 року вбачається, що відомості щодо запитуваних оригіналів виконавчих листів у АТ «Дельта Банк» відсутні.
Далі з метою встановлення факту перебування відповідних виконавчих листів на примусовому виконанні у відділах державної виконавчої служби, представник ТОВ «Консалт Солюшенс» звернувся із запитом до Саратського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та Першого Суворівського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). У відповідь на вищезазначені запити заявника було повідомлено, що виконавчі листи №2-690/12 видані Саратським районним судом Одеської області, стосовно стягнення коштів з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виконанні не перебували та не перебувають. Той факт, що виконавчі документи не перебували на примусовому виконанні підтверджують і відомості з автоматизованої системи виконавчих проваджень.
Представник ТОВ «Консалт Солюшенс» звернувся до Саратського районного суду Одеської області з заявою для з`ясування, чи взагалі видавалися виконавчі документи по справі №2-690/12, на що отримали відповідь про те, що 15 лютого 2013 року вищезазначені виконавчі листи були надіслані представнику ПАТ «Дельта Банк».
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 №5-рп/2013 у справі №1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Конституційний Суд України в рішенні від 27.01.2010 №3-рп/2010 у справі №1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.
Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.
Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент видачі судом виконавчого листа № 2-690/2012, виданого Саратським районним судом Одеської області були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (далі Закон № 606-XIV).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Суду надані докази відсутності виконавчого документа, як у первісного кредитора, який відступив право вимоги заявнику, так і у заявника, якому такий оригінал виконавчого документу не передавався(а.с.15-16, 18-19, 21).
Враховуючи вищезазначене суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа.
Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 у справі №759/308/13-ц.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Наведене прямо стосується стадій виконавчого провадження, оскільки саме виконавче провадження, в розумінні статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», є завершальною стадією судового провадження.
Правові позиції викладені ЄСПЛ у рішеннях у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20.09.2011 та у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22.10.1996 дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників. Тому, вирішуючи питання поважності причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд фактично вирішує питання не тільки про право стягувача, а й про права боржника, у підсумку обом гарантуючи право на справедливий суд. У зв`язку з цим, оцінюючи наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату, суд має враховувати не лише майнові інтереси стягувача, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років може розраховувати на відсутність загрози примусового виконання рішення суду.
Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.
Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.
Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року №10 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.02.2015 року прийнято рішення №51 про запровадження з 03.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію. Запровадження процедури ліквідації, що була поєднана зі зміною органів управління ПАТ «Дельта Банк» на уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вплинуло на організацію виробництва і праці. Первісний кредитор перебував у стадії ліквідації, тобто дані причини виникли не з вини правонаступника первісного кредитора, а тому є поважними та впливають на поновлення строку звернення виконавчого документу до виконання.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвеція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства Права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.
Виконання рішення органу судової влади повинно розглядатись як невід`ємна частина "процесу" в розумінні ст. 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі " Іммобільяре Саффі" проти Італіїї).
Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, суд враховуючи обставини даної справи, втрату оригіналу виконавчого листа в тому числі і через ліквідацію ПАТ "Дельта Банк", нетривалий термін від дати отримання права вимоги до дати звернення до суду з даною заявою, на даний час рішення суду залишається невиконаним, суд приходить до висновку, про необхідність поновити строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання з дотриманням практики Європейського Суду, щодо обов`язковості судових рішень та забезпечення їх виконання та про видачу дубліката виконавчого листа.
Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (правонаступника стягувача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк») до боржників: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого документу, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://st.od.court.gov.ua.

Повне рішення складено 15.05.2023 року.

Суддя В. С. Миргород