Провадження №2/522/6519/23
УХВАЛА

21 листопада 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В. розглянувши в порядку письмового провадження клопотання відповідачки ОСОБА_1 проти розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін,-

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» звернулось до Приморського районного суду міста Одеси з позовними вимогами в яких просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 348077,25 грн. та судовий збір.

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2023 року позовну заяву акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято та відкрито провадження у справі. Визначено, що права буде розглядатися у порядку спрощеного провадження без виклику осіб.

16 жовтня 2023 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшло заперечення відповідачки ОСОБА_1 проти розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Також, 16 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання позивачки, у якій вона просить провести розгляд справи за її участі, про дату, час та місце судового засідання повідомити завчасно.

Ухвалою від 24 жовтня 2023 року заперечення ОСОБА_1 залишено без задоволення.

15 листопада 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_1 , у якому вона просила здійснити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, заперечувала проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Розглянувши клопотання представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цивільним процесуальним Кодексом України, у порядку, зокрема: позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до п.п.1,4 ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, а також справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

У ч.3 ст.274 ЦПК України вказано, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 278/3367/19-ц (провадження № 61-13586св20) зазначено, що: «враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акта розташовані серед Загальних положень процесуального закону, суд має право віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому за змістом пункту 1 частини шостої цієї статті справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу притаманних їм властивостей, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета».

Згідно Постанови КЦС ВС від 17.08.2023 у справі № 755/16657/19 при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

КЦС ВС вказав, що суд першої інстанції дотримався наведених норм процесуального права, оскільки в ухвалі про відкриття провадження зробив висновок про те, що при вирішенні питання про визначення порядку розгляду справи суддею враховано предмет позову, який не належить до переліку справ, що підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження (частина четверта статті 274 ЦПК України), враховано характер справи та належність справи до категорії незначної складності, тому дану справу відніс до категорії малозначних справ, яку за правилами статей 19, 274, 279 ЦПК України доцільно розглянути у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику сторін, роз`яснивши учасникам судового розгляду їх процесуальні права, відповідно до статті 274 ЦПК України. Отже, суд першої інстанції правильно врахував, що зазначений спір не входить до переліку спорів, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження. Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2020 року у справі № 705/1279/18, від 24 червня 2021 року у справі № 552/1030/20, від 15 лютого 2023 року у справі № 466/10577/20.

На думку суду, ціна позову в даній справі не перевищує 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, низький рівень складності, незначний обсяг доказів, що потребує дослідження, відсутність необхідності виклику свідків або проведення експертизи, відсутність будь якого суспільного інтересу, підстави для розгляду справи в порядку загального позовного провадження відсутні.

В той же час, суд додатково зазначає, що чинне законодавство не передбачає обов`язку здійснювати розгляд зазначеної категорії справ в порядку загального позовного провадження, а тому, питання про порядок розгляду справи вирішується на розсуд суду під час відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 уже зверталася до суду із заявою про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, проте, судом було відмовлено у задоволенні даної заяви з мотивів необгрунтованості.

У статті 44 ЦПК України вказано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно постанови КЦС ВС від 05.10.2023 у справі № 935/2232/19 у частині третій та четвертій статті 44 ЦПК України визначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Отже, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Зловживання процесуальними правами як особливий різновид процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав.

Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки зловживання процесуальними правами, а тому, на думку суду наявні підстави для повернення клопотання без розгляду.

Щодо посилання відповідачки на те, що вона позбавлена права на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення справи у зв`язку з не викликом її у судове засідання, суд зазначає наступне.

У ч.1 ст.43 ЦПК України вказано, що учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Суд зазначає, що проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ніяк не впливає на можливість реалізації зазначених прав, а залежить від волевиявлення учасників справи. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що від ОСОБА_1 не надходили будь які заяви, спрямовані на ознайомлення з матеріалами справи, або ж дії, спрямовані на подання доказів тощо.

Тому, твердження про те, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження позбавляє права на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення справи у зв`язку з не викликом її у судове засідання безпідставні та не відповідають дійсності, оскільки, сторони справи фактично не обмежені у можливостях щодо подання доказів, або ж заяв чи клопотань.

Щодо посилання відповідача на те, що даний розгляд справи не може вважатися публічним чи справедливим, оскільки, він проведений в закритому режимі, суд додаткового наголошує на тому, що такий розгляд справи є відкритим та не перешкоджає учасникам справи добросовісно реалізувати свої права та обов`язки, передбачені ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19, 43, 83, 247, 277 ЦПК України, суд-,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідачки ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала остаточна та оскарженню окремо від рішення суду - не підлягає.

Суддя Косіцина В.В.