справа № 619/4354/23
провадження № 2/619/1062/23
РІШЕННЯ

іменем України

16 листопада 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Попової О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В цьому будинку зареєстрована крім нього відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його колишня дружина, шлюб з якою було розірванно на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 27.07.2023.

Разом з тим зазначає, що відповідач з 2021 року за вищезазначеною адресою фактично не проживає, чим порушує право позивача повною мірою реалізувати право на вільне володіння та користування майном.

Рахунки за комунальні послуги позивач сплачує самостійно.

Особистих речей відповідача у будинку немає, кореспнденція та листи на її ім`я на вказану адресу не надходять, взагалі будинком вона не цікавиться та не має до нього ніякого відношення.

У зв`язку із вищевикладеним та тим, що відповідач не приймає участі в оплаті житлово-комунальних послуг, не несе витрат на утримання житла, ОСОБА_1 просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач повідомлена про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся рекомендованим листом з повідомленням, відзиву чи клопотання щодо розгляду справи до суду не подавала.

У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена судом про розгляд вказаної справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.10.2009, а також витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 (а.с. 6-7).

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 27.07.2023 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно акту депутата Дергачівської міської ради Харківської області від 29.08.2023, відповідач у вищезазначеному будинку не проживає з 2021 року.

З пояснень позивача вбачається, що відповідач у вказаному будинку не проживає з 2021 року, права власності на будинок у неї відсутнє, участі в його обслуговуванні та оплаті за комунальні послуги не приймає, витрат за утримання спірного будинку та участі у спільному побуті не несе, однак залишається зареєстрованою в належному позивачу будинку.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідност. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації понад 6 місяців, а отже втратила право на користування житловим приміщенням.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У постанові від 16 листопада 2016 року Верховний Суд України у справі № 6-709цс16 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, і зняття з реєстрації та вказав на те, що положення статей 383, 391, 405 ЦК України, статей 150, 156 у поєднанні з ст. 64 ЖК УРСР передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положеннястатті 405 ЦК України, статей 150,156 ЖК УРСРрегулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, зокрема у випадку втрати власником права власності, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язана, тому її право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18).

З наданих матеріалів не вбачається, що позивач чинив перепони відповідачці у проживанні в квартирі або що відповідач не проживала в квартирі з поважних причин. Будь-яких позовів або заяв про поновлення своїх порушених житлових прав, у випадку їх порушення, не подано.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Позивач від сплати судового збору звільнений, відповідно до довідки МСЕК №335707 від 23.08.2023 має другу групу інвалідності внаслідок отриманої травми, пов`язаної з проходженням військової служби.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 61, 64, 65, 71, 72, 106 ЖК України; ст.ст. 405, 406 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 229, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

Суддя В. С. Овсянніков