15.05.2023 Справа № 469/605/22
2/469/236/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року смт.Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Гапоненко Н.О.

за участю секретаря судових засідань - Якубець С.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 - не з`явилась,

відповідач ОСОБА_2 не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 26 вересня 2022 року звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та повернути їй дошлюбне прізвише ОСОБА_3 , посилаючись на те, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя та обов`язки, втрачено почуття любові один до одного, подружні відносини припинені з серпня 2022 року, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу неможливе, через органи ДРАЦС відповідач розірвати шлюб не бажає.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

29 листопада 2022 року судом задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи з викликом сторін, по справі призначено судове засідання з викликом сторін, у задоволенні клопотання відповідача про надання строку на примирення відмовлено.

У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач причини неявки суду не повідомив.

У наданому суду відзиві відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, посилаючись на своє кохання до позивача та бажання проживати сім"єю з позивачем, продовження ведення сторонами спільного господарства, так як вони мають однакову адресу місця проживання та нетривале припинення шлюбних відносин перед зверненням позивача до суду, що, на думку відповідача, свідчить про недостатність часу для усвідомлення позивачем свого рішення.

25 листопада 2022 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, у якій позивач наполягала на розірванні шлюбу, посилаючись на вчинення відповідачем щодо неї домашнього насилля, фактичне проживання відповідача за іншою адресою, встановлену законодавством України заборону примушування до шлюбу.

Оскільки сторони декілька разів не з"явились у судове засідання, надали суду заяви з процесуальних питань, у яких виклали свою позицію щодо суті позову, суд на підставі ст.223 ЦПК України постановив розглянути справу по суті за відсутності учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 01 жовтня 1994 року (а.с.5), від спільного шлюбу дітей не мають.

Статтею 51 Конституції України та статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом, у зв"язку з чим суд не бере до уваги заперечення відповідача про його бажання продовжувати шлюб з позивачем.

Спільна адреса місця проживання сторін не є достатнім доказом продовження ведення ними спільного господарства та підставою для відмови у позові.

Посилання відповідача на необдуманість позиції позивача суд не бере до уваги, так як протягом тривалого часу розгляду справи з вересня 2022 року і до дня розгляду справи по суті позивач від заявлених вимог не відмовилась та надала суду заяву про їх підтримання.

Тому, зважаючи на взаємні відносини подружжя, які припинені з серпня 2022 року та що в подальшому позивач не має наміру зберегти подружні відносини, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивача щодо відновлення дівочого прізвища підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені нею судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12, 13, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Коблівський сільській раді Березанського району Миколаївської області 01 жовтня 1994 року, про що складено відповідний актовий запис за № 19, розірвати.

Відновити позивачу дівоче прізвище ОСОБА_3 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПО НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , в рахунок сплаченого судового збору 992,40 грн..

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: