Справа № 496/5029/19
Провадження № 4-с/496/20/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та рішень державного виконавця та визнання оцінки вартості майна недійсною та такою, що не підлягає застосуванню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить суд: визнати причину пропуску звернення зі скаргою поважною та поновити строк на звернення до суду з дати, коли стало відомо, а саме з дати ознайомлення з матеріалами виконавчої справи представником - 25.09.2023 року; визнати недійсною та такою, що не підлягає застосуванню, оцінка у формі письмового звіту про оцінку майна боржника від 26.10.2021 року, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати неправомірними дії та рішення державного виконавця Біляївського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) у виконавчому провадженні № 65400153, пов`язані з примусовою реалізацією нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 та самостійній зміні порядку виконання судового рішення.

Дослідивши зміст скарги тадодані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ст. 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В силу ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У ст. 127 ЦПК України встановлено порядок поновлення та продовження процесуальних строків.

Так, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Отже, строки для подання скарги на рішення державного виконавця є процесуальними та можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Як роз`яснено в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Скаргу була надіслана на адресу суду 06.10.2023 року (згідно накладної № 5130320, яка прикріплена до конверту).

Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_1 просить визнати недійсною та такою, що не підлягає застосуванню, оцінку у формі письмового звіту про оцінку майна боржника від 26.10.2021 року.

Водночас, у поданій скарзі вказано, що 13.05.2021 року головним державним виконавцем Біляївського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 65400153 за виконавчим листом від 02.04.2021 року № 496/5029/19. Про наявність виконавчого провадження № 65400153 ОСОБА_1 дізналася 14.09.2023 року, після того, як отримала ухвалу Біляївського районного суду Одеської області по справі № 496/5674/23 від 24.08.2023 року про виселення. Відразу було укладено договір з адвокатом, який ознайомився з матеріалами справи та надав заявниці фотокопії. Фактично про існування виконавчого провадження стало відомо від дати ознайомлення представником - 25.09.2023 року.

При цьому, в матеріалах, долучених до скарги, відсутні докази того, що про наявність виконавчого провадження № 65400153 ОСОБА_1 дізналася 14.09.2023 року або ж 25.09.2023 року після ознайомлення з матеріалами справи її представником, тож суд позбавлений можливості пересвідчитися у тому, що ОСОБА_1 дізналася про порушення її права або свободи саме у вказані дати.

Враховуючи відсутність зазначених доказів, суд не може вирішити питання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що скаргу слід залишити без розгляду та повернути заявнику.

Слід роз`яснити, що залишення скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст. ст.126, 127, 354, 447-449 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та рішень державного виконавця та визнання оцінки вартості майна недійсною та такою, що не підлягає застосуванню - залишити без розгляду та повернути заявнику.

Роз`яснити, що залишення скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для залишення скарги без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17.11.2023 року.

Суддя М.Л. Пасечник