Справа № 274/755/23 Провадження № 2/0274/593/23 РІШЕННЯ
31.10.2023 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. за участю секретаря судового засідання Юсової О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства "Подільське" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
І. Короткий зміст позовних вимог
З 01.10.2011 у відповідність до договору оренди землі за № 84, вказана земельна ділянка знаходилася в оренді Селянське (фермерське) господарство «Подільське», строком на 10 років термін дії якого закінчився 01.10.2021.
19.07.2021 позивач направив відповідачу повторний лист-повідомлення, у якому його було повідомлено про відмову у продовженні договору оренди земельної ділянки з відповідачем.
Крім того, відповідачу неодноразово направлялися повідомлення, про небажання поновлювати дію договору та намір самостійно обробляти земельну ділянку і використовувати її для власних потреб на свій розсуд, у зв`язку з чим, повторно просив утриматись від вчинення дій, які б перешкоджали позивачу відразу після закінчення строку дії договору використовувати належну йому на праві власності земельну ділянку.
Відповідач створює перешкоди у користуванні своєю власністю, що стало підставою звернення до суду з цим позовом.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 06.02.2023 відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою суду від 01.03.2023 клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву задоволено.
Ухвалою суду від 06.03.2023 відкладено проведення підготовчого засідання за клопотанням представника відповідача.
Ухвалою суду від 24.04.2023 відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у допуску до участі у справі в якості представників ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства "Подільське" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Ухвалою суду від 16.05.2023 клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання задоволено, розгляд справи відкладено. У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про допуск до участі у справі представників за довіреністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовлено. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково. В решті клопотання відмовлено.
Ухвалою суду від 08.06.2023 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд цивільної справи №274/755/23 за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства "Подільське" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою в порядку спрощеного позовного провадження відмовлено. Розгляд справи відкладено за клопотанням позивача.
Ухвалою суду від 29.06.2023 задоволено клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання. Повторно витребувано докази.
Ухвалою суду від 19.09.2023 закрито проведене підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
31.10.2023 на адресу суду надійшли додаткові пояснення від позивача, у яких він зазначив, що відповідачем було подано до суду відзив, яким відповідач заперечує позовні вимоги. Позивач повідомляє, що не укладав додаткової угоди, кошти за орендну плату не отримував, касові ордери з відзивом не отримав, просить суд розглянути справу за відсутності позивача
Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить відмовити у задоволенні позову з підстав, виклалених у відзиві.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У статті 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
За змістом статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), або уповноваженими на те особами (частини друга та четверта статті 207 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» визначені істотні умови договору оренди землі. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина 2).
У разі ж якщо сторони не досягли згоди щодо встановлення істотних умов договору, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до цієї статті, власник має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, звернувшись до суду із відповідним негаторним позовом. Підставою для подання такого негаторного позову є вчинення будь якою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження, користування належним йому майном. Для подання негаторного позову достатньо, щоб такі дії об`єктивно порушували права власника та щоб такий позов відповідав усім формальним вимогам процесуального права і містив усі основні елементи цивільно-правового позову, якими є його предмет і підстава.
Предмет негаторного позову становитиме вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.
Підставою негаторного позову слугуватимуть посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.
Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).
ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду
01.10.2011 між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством "Подільське" було укладено договір оренди землі №84, за яким, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Терехівської сільської ради. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,8746 га, державний акт серії ЖТ №029537. Строк дії договору десять років.
11.08.2018 між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством "Подільське" було укладено додаткову угоуу до договору оренди землі від 01.10.2011 за якою, сторони домовились: продовжити термін дії договору оренди від 01.10.2011 на 30 років. Виклали договір оренди землі від 01.10.2011 у новій редакції та підписали його.
Також позивачем долучено ще 2 листи-повідомлення аналогічного змісту без зазначення їх дат складення.
18.08.2021 ОСОБА_1 повідомив відповідача заявою про те, що він не писав заяв, що має намір самостійно обробляти орендовану СФГ "Подільське" його земельну ділянку, орендною платою задоволений, претензій та зауважень не має.
Згідно з видатковими касовими ордерами від 18.09.2021 ОСОБА_1 отримав орендну плату за земельну частку (пай) за 2022 рік у розмірі 9320,00 грн та за 2023 рік у розмірі 9320,00 грн, про що поставив свій підпис у графі "підпис одержувача".
За наведених обставин, враховуючи, що строк дії оренди спірної земельної ділянки визначений додатковою угодою до договору оренди землі від 01.10.2011 не закінчився, доказів, що позивач її не укладав матеріали справи не містять, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
V. Розподіл судових витрат
За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючи, що позивача було звільнено від сплати судового збору ухвалою суду від 06.02.2023, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства "Подільське" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою- відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Селянське (фермерське) господарство "Подільське", адреса: вул. Садова, 1, с. Жежелів, Козятинський район, Вінницька область, 22116, .

Повний текст рішення виготовлено 10.11.2023.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА