Ухвала

15 травня 2023 року

м. Київ

справа № 758/9181/21

провадження № 61-6268ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня

2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 березня

2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду задоволено.

Поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Подільського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року.

Відкрито апеляційне провадження у справі, надіслано особам, які беруть участь у справі, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги.

Надано учасникам справи строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали, протягом якого може бути поданий відзив у письмовій формі на апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задоволено частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року змінено, зменшено розмір аліментів, які підлягають до стягнення

з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 на 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У квітні 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно

до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову

у відкритті касаційного провадження).

Щодо оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 31 січня

2023 року

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/12 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Заявник звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження указаного рішення, яке обґрунтоване тим, що повний текст оскаржуваного рішення він отримав 24 жовтня 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваного рішення виготовлено 03 жовтня 2022 року.

Останнім днем для подачі апеляційної скарги, у розумінні частини 1 статті 354 ЦПК України, було 03 листопада 2022 року.

Копія повного тексту рішення отримана представником відповідача на електронну пошту 24 жовтня 2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Апеляційну скаргу направлено безпосередньо до суду апеляційної інстанції через засоби поштового зв`язку 24 листопада 2022 року.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На підставі викладеного, враховуючи, що представник відповідача подав апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії оскаржуваного рішення суду, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу подано особою, що має право на апеляційне оскарження. За формою і змістом апеляційна скарга відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відкриття апеляційного провадження.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви судового рішення, яким вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції вищенаведених положень ЦПК України не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року є необґрунтованою.

Щодо оскарження постанови Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі,

що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до пунктів 1, 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Оскарженим судовим рішенням зменшено розмір аліментів, які підлягають до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на дитину

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 на 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Обставин, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено. При цьому Верховним Судом взято до уваги правовідносини, в яких виник спір між сторонами, ціну позову та встановлені преюдиційні факти і фактичні обставини справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Касаційну скаргу подано на судове рішення, ухвалене у малозначній справі; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390 ЦПК України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня 2023 року постанову Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів -відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович