Справа №646/7568/21
№ провадження 2/646/304/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2023 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Шиховцової А.О.,

за участю: секретарів Погосян А.Ю., Безверхої В.І.,

представника позивача - адвоката Дудій А.І.,

представника відповідача від Харківської міської ради - Громова А.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Харківської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа: Перша Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

17.11.2021 до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Харківської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа: Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який є батьком неповнолітнього ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається з 44/100 частки житлового будинку та надвірних будівель загальною площею 71,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Померлий ОСОБА_4 є таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 , але не оформив спадкові права та не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 44/100 частки житлового будинку та надвірних будівель загальною площею 71,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на 44/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями зареєстроване КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_5 на підставі рішення Червонозаводського районного народного суду м. Харкова від 15.11.1989, справа №2/5-1244. Померлий ОСОБА_4 заповіт за життя не складав, єдиним спадкоємцем за законом є його син - ОСОБА_2 . ОСОБА_2 прийняв спадщину після батька ОСОБА_4 шляхом подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №64263240 від 07.04.2021, спадкова справа №67470962. ОСОБА_2 звернувся до державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2476/02-31 від 26.08.2021. Підстава відмови - відсутність, що стверджують належність майна спадкодавцю на праві власності. Проте позивач зазначив, що документи на спірний житловий будинок знаходяться у ОСОБА_3 , яка проживає у ньому. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 44/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.12.2008, справа №2-2405. За інформацією, наданою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за вих.№6781/04.11/21 від 07.09.2021 реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 проведена таким чином:

- 44/100 за ОСОБА_5 на підставі рішення Червонозаводського районного народного суду м. Харкова від 15.11.1989, справа №2/5-1244;

- 44/100 за ОСОБА_3 на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.12.2008, справа №2-2405;

- 12/100 за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданий 28.01.1986 районним житловим експлуатаційним об`єднанням Червонозаводського району м. Харкова виконавчого комітету Червонозаводської районної ради народних депутатів.

Отже, позивач вважає, що померлий ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 , якому належало право приватної власності на 88/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями, однак ОСОБА_4 не оформив свої спадкові права на 44/100 частки такого нерухомого майна. В свою чергу, його сестра ОСОБА_3 є власницею 44/100 частки будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .

За таких обставин, позивач просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 44/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , який рахується за ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових справ.

Ухвалою суду від 18.11.2021 провадження у справі відкрито і постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Відповідно до розпорядження 20.01.2023 щодо повторного автоматизованого розподілу невирішених судових справ, які перебували в провадженні ОСОБА_7 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду вказаної справи визначена суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Шиховцова А.О.

Ухвалою суду від 23.01.2023 справу прийнято у провадження судді Шиховцової А.О., провадження у справі відкрито і постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 18.04.2023 за клопотанням представника позивача залучено в якості співвідповідача ОСОБА_3 , витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 29.06.2023 закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

30.08.2023 від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства. Відповідач зазначила, що позивач у позовній заяві вказала, що правовстановлюючі документи на будинок перебувають у її володінні, що не відповідає дійсності, адже у неї наявні документи на частку будинку, що належить їй. Також, ОСОБА_3 зазначила, що у померлого ОСОБА_4 три сини ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , тому наявність інших спадкоємців суттєво змінює частки у спадковій масі.

01.09.2023 від відповідача Харківської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник Харківської міської ради зазначив, що позивач не надав жодних підтверджень постійного проживання ОСОБА_4 разом із спадкодавцем - ОСОБА_5 на час відкриття спадщини. У наданій позивачем інформаційній довідці з реєстру територіальної громади міста Харкова станом на 06.01.2021 місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , але дата реєстрації місця проживання відсутня. Крім того, згідно з наданої позивачем, яка є дружиною ОСОБА_4 , копії паспорта, місце її мешкання з 02.08.1988 зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 , що вказує на місце мешкання за цією адресою також і її чоловіка. ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування подано не було. Ураховуючи викладене представник відповідача вважає, що ОСОБА_4 своє право на прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 не реалізував, внаслідок чого не оформив свої спадкові права на 44/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , а тому воно не може входити до складу спадщини.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзиви відповідачів, відповідно до якої позивач не погодився з запереченнями, викладеними у відзивах відповідачів. Позивач не приховував інформації про інших спадкоємців спадкодавця ОСОБА_4 . Із спадкової справи нотаріуса за №178/2021 від 07.04.2021 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_2 звернулася лише ОСОБА_1 . Звернення із заявою про прийняття спадщини відбулося вже після спливу 3 (трьох) місяців після смерті спадкодавця. Спадкова справа №178/2021 була зареєстрована у Спадковому реєстрі саме на підставі вище вказаної заяви про прийняття спадщини, яка міститься у матеріалах спадкової справи, яка наявна у матеріалах цивільної справи, що розглядається Червонозаводським районним судом м. Харкова. Також із матеріалів цієї спадкової справи вбачається, що протягом 6 місяців після смерті спадкодавця, тобто протягом строку для прийняття спадщини, до Першої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Як відсутні звернення про прийняття спадщини і після спливу шести місяців після відкриття спадщини. При цьому у матеріалах спадкової справи міститься інформація із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. З цієї інформації вбачається, що у ОСОБА_4 є троє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . З матеріалів спадкової справи також вбачається, що станом на дату смерті спадкодавця, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований лише один спадкодавець, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 07.04.2021. Отже, представник позивача зазначила, що нотаріусом у межах спадкової справи було отримано з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження інформацію про трьох спадкоємців першої черги, однак протягом строку для прийняття спадщини ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заяви не подали, не проживали постійно із спадкодавцем на час його смерті, отже, є такими, що не прийняли спадщину. ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем першої черги ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після його смерті. Підставою для відмови у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину за законом була саме відсутність документів на нерухоме майно, які б підтверджували право власності спадкодавця на нього. Крім цього, Першою Харківською державною нотаріальною конторою не були викладені заперечення щодо обставин, наведених позивачем у позовній заяві. Позивач не порушує права інших синів померлого, так як вони не звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, вони є повнолітніми, працездатними особами. Представник позивача зазначила, що відповідач ОСОБА_3 також не залучала ОСОБА_8 , ОСОБА_9 як заінтересованих осіб у справі №646/1046/22, що розглядалася Ленінським районним судом м. Полтави, за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту спорідненості між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і визнання їх напіврідними братами. ОСОБА_3 була обізнана про наявність у свого брата ОСОБА_4 сина ОСОБА_2 і знала про прийняття ним спадщини. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду в зв`язку з наявністю спору з приводу спадкування. Представник позивача пояснила, що позивач після смерті спадкодавця ОСОБА_4 не мала доступу до будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 мала доступ до будинку, відповідно володіла документами на будинок. ОСОБА_1 повідомила цю інформацію нотаріусу, яку останній відтворив у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.08.2021. Щодо заперечень, викладених у відзиві Харківської міської ради, представник позивача зазначила, що не погоджується із відповідачем щодо неприйняття ОСОБА_4 спадщини після ОСОБА_5 . Доказ, який підтверджує прийняття спадщини міститься у матеріалах справи, а саме у копіях матеріалів спадкової справи №768/05 у нотаріуса від 27.12.2005. Це заява про прийняття спадщини від ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , подана ними спільно нотаріусу Першої Харківської державної нотаріальної контори 27.12.2005. Отже, ОСОБА_4 звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та є таким, що її прийняв. Щодо відсутності інформації про право власності ОСОБА_5 на нерухоме майно, представник позивача акцентував, що в матеріалах справи міститься копія рішення суду про визнання за ним права власності на 88/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та відповідь на адвокатський запит від КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ХМР, в якій підтверджується на теперішній час належність 44/100 частки цього будинку ОСОБА_5 .

Представник позивача подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника позивача, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник Харківської міської ради заперечував проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи, клопотань про відкладення судового засідання не надала.

Так, у матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, відповідач виклала свою правову позицію з даного спору.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами п. 5 ч. 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд також враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

При цьому суд також зазначає, що відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Беручи до уваги те, що відповідач ОСОБА_3 мала достатній час скористатися своїми правами, визначеними ЦПК України на надання всіх необхідних доказів, заяв, клопотань тощо для підтримання своєї правової позиції, ненадання обґрунтованого клопотання про відкладення судового засідання суду від неї, суд з метою недопущення невиправданого затягування розгляду справи, яка надійшла до суду 17.11.2021, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності відповідача ОСОБА_3 .

Третя особа - Перша Харківська державна нотаріальна контора надіслала до суду листа з проханням розглянути дану справу без участі представника нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд встановив такі обставини та відповідні їм докази.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08.01.2021 (т.1, а.с. 25) ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який є батьком неповнолітнього ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №488 (т.1, а.с.22).

Державним нотаріусом Першої Харківської міської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4 відкрито спадкову справу та зареєстровано в реєстрі за №67470962, що підтверджується копією витягу №64263240 від 07.04.2021 про реєстрацію в Спадковому реєстрі (т.1, а.с.27).

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, що складається з 44/100 частки житлового будинку та надвірних будівель загальною площею 71,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що залишилося після смерті його батька ОСОБА_5 , який мешкав за вищевказаною адресою.

ОСОБА_5 належало 88/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті його матері на підставі рішення Червонозаводського районного народного суду м. Харкова від 15.11.1989, справа №2/5-1244 (т.1, а.с.33-35).

Батько померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис №6928 (т.1, а.с.26).

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , відповідно до якого ОСОБА_5 та ОСОБА_13 є батьками ОСОБА_4 (т.1, а. с. 23).

Померлий ОСОБА_4 мав сестру, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_13 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 28.09.1960 (т.1, а.с. 24).

Державним нотаріусом Першої Харківської міської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_5 відкрито спадкову справу та зареєстровано в реєстрі за №38320788, що підтверджується копією витягу №2920056 від 27.12.2005 про реєстрацію в Спадковому реєстрі (т.1, а.с.28).

Відповідно до інформації, наданої КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради за №7566/04.11/21 від 19.10.2021 на час проведення останньої інвентаризації 15.01.2009 об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 відповідав наступним технічним характеристикам: житловий будинок «А-1» загальною площею 71,6 кв. м., житловою площею 48,3 кв. м., складається з чотирьох кімнат (т.1, а.с.36-37).

26.08.2021 ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Першої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою, в якій зазначила, що ОСОБА_3 категорично відмовляється надати документи, що стверджують право власності на нерухомість. Просила видати свідоцтво про право на спадщину на її ім`я (т.1, а.с.187).

Постановою державного нотаріуса Першої Харківської міської державної нотаріальної контори від 26.08.2021 відмовлено ОСОБА_1 , яка діє як законний представник малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 , у зв`язку з неподанням документів на нерухоме майно, що стверджують належність майна спадкодавця на праві власності та роз`яснено право звернення до суду (а.с.29-30).

Згідно з рішенням Червонозаводського районного народного суду м. Харкова від 15.11.1989 визнане право власності за ОСОБА_5 на 88/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_15 (т.1, а.с.33-35).

За інформацією, наданою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за вих.№6781/04.11/21 від 07.09.2021 реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 проведена таким чином:

- 44/100 за ОСОБА_5 на підставі рішення Червонозаводського районного народного суду м. Харкова від 15.11.1989, справа №2/5-1244;

- 44/100 за ОСОБА_3 на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.12.2008, справа №2-2405;

- 12/100 за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданий 28.01.1986 районним житловим експлуатаційним об`єднанням Червонозаводського району м. Харкова виконавчого комітету Червонозаводської районної ради народних депутатів (т.1, а.с. 31-32).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 44/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.12.2008, справа №2-2405 (т.1, а.с.38-39).

Згідно з довідкою, наданою ФОП ОСОБА_16 , який є суб`єктом оціночної діяльності від 01.11.2021 вартість ймовірної ціни житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 71,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 становить 658500,00 грн. (т.1, а.с.40-41).

Відповідно до заяви №1559 від 27.12.2005 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися зі спільною заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори (т.1, а.с.67).

З матеріалів спадкової справи, заведеної після ОСОБА_4 вбачається, що станом на дату смерті спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований лише один спадкодавець, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 07.04.2021 (т.1, а.с. 177).

Згідно з ст. 1276 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Спадкова трансмісія - це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця, який не встиг реалізувати своє право на прийняття спадщини до його спадкоємців, тобто - перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця (постанова Верховного Суду від 02.06.2021 р. у справі № 155/1584/18).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був батьком неповнолітнього ОСОБА_2 . Після його смерті заведена спадкова справа за заявою його матері як законного представника ОСОБА_1 про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_7 , тобто у встановлений законом строк.

Померлий ОСОБА_4 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується інформаційною довідкою про зареєстроване місце проживання зі спадкової справи.

Відповідно до заяви №1559 від 27.12.2005 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися зі спільною заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори, однак ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частку спірного будинку, в той час як ОСОБА_4 не встиг до своєї смерті отримати таке свідоцтво.

Постановою державного нотаріуса Першої Харківської міської державної нотаріальної контори від 26.08.2021 відмовлено ОСОБА_1 , яка діє як законний представник малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 , у зв`язку з неподанням документів на нерухоме майно, що стверджують належність майна спадкодавця на праві власності та роз`яснено право звернення до суду.

Право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї. Про це йдеться в постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №463/6829/21-ц. Тобто, у спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених главою 29 ЦК України.

Стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У ч.5 ст.1268 ЦК України вказано, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

У постанові від 01 вересня 2021 року № 720/2683/19 Верховний Суд вказав на те, що спадкова трансмісія є особливим порядком здійснення права на спадкування. У разі переходу права на прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії застосовуються як загальні правила, що регламентують способи (необхідність вчинення трансмісаром дій, що свідчать при прийняття спадщини за ст. 1269 ЦК України, недопущення прийняття спадщини з умовою чи застереженням відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України), строки прийняття та відмови від спадщини, так і спеціальні норми переходу права на прийняття спадщини до трансмісара. Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців (ст. 1276 ЦК України). Такий же порядок передбачений п. п. 3.25, 3.26 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Крім цього, Верховний суд у цій постанові висловив думку, що звернення спадкоємця за законом та у порядку спадкової трансмісії після смерті спадкоємця, який помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, із заявою про прийняття спадщини із дотриманням строків, встановлених статтями 1270, 1276 ЦК України, свідчить про прийняття спадкоємцем за законом та в порядку спадкової трансмісії всієї спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця, у тому числі і тієї частини спадщини, яку він не встиг прийняти, оскільки помер після відкриття спадщини.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У статті 55 Конституції України вказано на те, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до змісту Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У положеннях ст.ст. 15, 16 ЦК України вказано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч.1 ст.321 ЦК України вказує нам на те, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У змісті ст. 4 ЦПК України вказано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, єдиним способом реалізації позивачем в інтересах неповнолітньої дитини спадкових прав дитини після смерті свого батька ОСОБА_4 є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип належного урядування . Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі Москаль проти Польщі (Moskalv. Poland), п. 73).

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції майном визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні законне сподівання на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі Стретч проти Сполученого Королівства (пункт 32). Законне сподівання на отримання активу також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має законне сподівання , якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі Копецький проти Словаччини (Kopecky v. Slovakia).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям майно в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Зважаючи на те, що померлий ОСОБА_4 у строк та в порядку, визначеними цивільним законодавством України, прийняв спадщину після свого померлого батька шляхом подання відповідної заяви, а позивач в інтересах неповнолітнього сина звернулася також у встановлений строк з заявою про прийняття спадщини, суд дійшов висновку про необхідність визнання за неповнолітнім ОСОБА_2 у порядку спадкування право власності на 44/100 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , і тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10-13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Харківської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа: Перша Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за неповнолітнім ОСОБА_2 право власності на 44/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 16.11.2023.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ..

Представник позивача - адвокат Дудій Альона Ігорівна, діє на підставі ордеру серії АХ №1110397, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №002316 від 08.02.2019.

Відповідач - Харківська міська рада, , адреса місцезнаходження: 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7.

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя А.О. Шиховцова