КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року

справа № 758/7365/22

провадження № 22-ц/824/3980/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Яницькій О.Л.

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1

відповідачі: Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 серпня 2022 року, постановлену під головуванням судді Лещенко О.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду.

Крім того, позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив вжити заходів щодо забезпечення позову, а саме: накласти арешт на банківські рахунки відповідача.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити, утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення матеріальної та моральної шкоди, а задоволення його заяви навпаки, забезпечить виконання рішення в майбутньому.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30 серпня 2022 рокуу задоволенні заяви відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, постановити нове про задоволення заяви.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом відмовлено у задоволенні заяви з підстав відсутності інформації щодо банківських рахунків відповідача, однак дана інформація є банківською таємницею, а тому не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив із того, що заявником не вказано, на які саме рахунки відповідача та в якій фінансовій установі він просить накласти арешт, що перешкоджає з`ясувати співмірність заявлених вимог з обраним заходом забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це вжиття заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Їх вжиття гарантує реалізацію позовних вимог у разі їх задоволення і саме по собі не може порушувати права відповідача, оскільки носить тимчасовий характер.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, вимога про забезпечення позову повинна належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову, в ній повинні бути зазначені обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, позивач повинен підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

З позовної заяви вбачається, що предметом спору є стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 не надано достатніх обґрунтувань та доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Крім того, заявником не подано доказів на підтвердження наявності відкритих у відповідача рахунків в банківських установах із зазначенням найменування банківської установи та номеру рахунку, а тому вирішення питання про забезпечення позову та накладення арешту не вбачається можливим.

Посилання апелянта на те, що інформація щодо наявності відкритих банківських рахунків є банківською таємницею колегія суддів не приймає, оскільки позивачем не надано доказів щодо неможливості отримання відповідних відомостей, та клопотань до суду про витребування доказів також заявлено не було.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 30 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді