Справа № 369/9330/21
Провадження № 2/369/4593/23
РІШЕННЯ

Іменем України

02.11.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В., за участі секретаря судового засідання Вець О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 369/9330/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору та стягнення коштів, сплачених в якості авансу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири, укладеного 18 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; стягнення з відповідача на користь позивача у сумі 954 766 (дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі сімсот шістдесят шість) гривень 04 копійки, що є еквівалентною 34753 (тридцять чотири тисячі сімсот п`ятдесят три) доларам США 25 центам.

Позов мотивований тим, що 18 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем, від імені якого на підставі довіреності діяв гр. ОСОБА_3 , укладено нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу квартири номер АДРЕСА_1 .

Згідно із п. 3.3. договору, основний договір купівлі-продажу квартири 140 повинен був укладений сторонами не пізніше 18 грудня 2015 року.

Відповідно до п. 2.1. договору загальна вартість квартири становила 586 310 (п`ятсот вісімдесят шість тисяч триста десять) гривен 40 копійок, з прив`язкою до еквіваленту в іноземній валюті, що складав 50 112 (п`ятдесят тисяч сто дванадцять) доларів США.

Договором також було закріплено, що у випадку зміни курсу долара США по відношенню до гривні на момент остаточного розрахунку, пропорційно зміниться вартість продажу квартири у гривні за не проплачену частину (пункті 2.3.). Тобто, сторонами було досягнуто згоди про прив`язку ціни об`єкту нерухомості до поточного курсу долара США.

На виконання умов договору позивачем здійснювалися періодичні платежі з фіксуванням сплаченої суми у доларах США за поточним комерційним курсом на день оплати. Зокрема позивачем було сплачено:

-18 грудня 2014 року (при підписанні договору) - 181 500 гривень (еквівалент 15512 доларів США 82 центи);

-25 лютого 2015 року - 20 000 гривень (еквівалент 800 доларів США);

-27 березня 2015 року - 23 100 гривень (еквівалент 1100 доларів США);

-24 квітня 2015 року - 27 300 гривень (еквівалент 1300 доларів США);

-18 травня 2015 року - 109 000 гривень (еквівалент 5450 доларів США);

-16 червня 2015 року - 4 000 гривень (еквівалент 186 доларів США);

-19 червня 2015 року - 23 830 гривень (еквівалент 1108,3 доларів США);

-3 вересня 2015 року - 170 000 гривень (еквівалент 7834,1 доларів США);

-5 вересня 2015 року 31 580 гривень (еквівалент 1462,03 доларів США).

Таким чином, загальна сума усіх платежів склала 590 310 (п`ятсот дев`яносто тисяч триста десять) гривен 00 копійок та відповідала еквіваленту в 34 753 (тридцять чотири тисячі сімсот п`ятдесят три) долари США 25 центів.

У визначений договором строк - 18 грудня 2015 року основний договір купівлі-продажу квартири укладено не було.

З огляду на наведене, позивач просив суд розірвати попередній договір купівлі-продажу квартири, укладений 18 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 954 766 (дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі сімсот шістдесят шість) гривен 04 копійки, що є еквівалентною 34 753 (тридцять чотири тисячі сімсот п`ятдесят три) доларам США 25 центам.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.07.2021 року (суддя Усатов Д.Д.) відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

11.08.2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заперечення щодо позову мотивовані представником відповідача тим, що позовна вимога про розірвання Попереднього договору купівлі - продажу від 18.12.2014р. не є належним способом захисту, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення, оскільки сторонами було узгоджено строк укладання основного договору купівлі - продажу до 15.12.2015р., тобто після вказаної дати дія Попереднього договору припинена. До змісту досудового попередження на ім`я ОСОБА_1 за підписом представника ОСОБА_4 з пропозицією укласти основний договір та здійснити доплату у сумі, еквівалентній 15 358,75 доларів США, не додавалося жодних документів на підтвердження повноважень діяти як представник продавця ОСОБА_2 щодо внесення змін в Попередній договір.

В частині вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у сумі 954 766 грн. 04 коп., що є еквівалентною 34 753 доларам США 25 центам представник відповідача заперечив з огляду на те, що основний договір не був підписаний в зв`язку з порушенням істотних умов договору Покупцем, а саме не виконання п. 2.2., п. 2.3 попереднього договору в частині сплати повної вартості квартири, вважаємо, що продавець повертає сплачені покупцем кошти за мінусом 10 %, а не в повному розмірі як просить позивач в позовній заяві.

02.09.2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої останній заперечив проти доводів представника відповідача, викладених у відзиві на позов.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідура М.О. № 528 від 06.10.2021 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/9330/21 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справи від 06.10.2021 року вказану справу передано до розгляду судді Янченку А.В.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.10.2021 року (суддя Янченко А.В.) прийнято справу № 369/9330/21 до розгляду, призначено підготовче судове засідання.

25.11.2021 року до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно якого останній на підставі ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України збільшив розмір позовних вимог та просив суд розірвати попередній договір купівлі-продажу квартири, укладений 18 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 955 714 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч сімсот чотирнадцять) гривень 38 копійки.

Ухвалою суду від 31.08.2022 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано через ОСОБА_2 у громадянки ОСОБА_4 належним чином завірену копію довіреності від 18 лютого 2020 року (реєстровий номер 271) на її право діяти від імені ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 09.02.2023 року залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору та стягнення коштів, сплачених в якості авансу.

Постановою Київського апеляційного суду від 16.05.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.02.2023 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 06.06.2023 року (суддя Янченко А.В.) призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою суду від 15.08.2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.

26.09.2023 року до суду від представника відповідача надійшла заява про пропущення строків позовної давності, згідно якої остання просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском позовної давності.

30.10.2023 року до суду від представника позивача надійшло заперечення щодо можливості застосування законодавчої норми про пропущення строків позовної давності.

02.11.2023 року до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримав у повному обсязі.

02.11.2023 року до суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника, просила відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

18 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем, від імені якого на підставі довіреності діяв гр. ОСОБА_3 , укладено нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу квартири номер АДРЕСА_1 . Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тріфоновою Т.А. та зареєстровано в реєстрі за № 3978.

Згідно із п. 3.3. договору основний договір купівлі-продажу квартири 140 повинен був укладений сторонами не пізніше 18 грудня 2015 року.

Відповідно до п. 2.1. договору загальна вартість квартири становила 586 310 (п`ятсот вісімдесят шість тисяч триста десять) гривен 40 копійок, з прив`язкою до еквіваленту в іноземній валюті, що складав 50 112 (п`ятдесят тисяч сто дванадцять) доларів США.

Договором також було закріплено, що у випадку зміни курсу долара США по відношенню до гривні на момент остаточного розрахунку, пропорційно зміниться вартість продажу квартири у гривні за не проплачену частину (пункті 2.3.). Тобто, сторонами було досягнуто згоди про прив`язку ціни об`єкту нерухомості до поточного курсу долара США.

На виконання умов договору позивачем здійснювалися періодичні платежі з фіксуванням сплаченої суми у доларах США за поточним комерційним курсом на день оплати.

Позивачем було сплачено:

-18 грудня 2014 року (при підписанні договору) - 181 500 гривень (еквівалент 15512 доларів США 82 центи);

-25 лютого 2015 року - 20 000 гривень (еквівалент 800 доларів США);

-27 березня 2015 року - 23 100 гривень (еквівалент 1100 доларів США);

-24 квітня 2015 року - 27 300 гривень (еквівалент 1300 доларів США);

-18 травня 2015 року - 109 000 гривень (еквівалент 5450 доларів США);

-16 червня 2015 року - 4 000 гривень (еквівалент 186 доларів США);

-19 червня 2015 року - 23 830 гривень (еквівалент 1108,3 доларів США);

-3 вересня 2015 року - 170 000 гривень (еквівалент 7834,1 доларів США);

-5 вересня 2015 року 31 580 гривень (еквівалент 1462,03 доларів США).

Таким чином, як зазначає позивач, загальна сума усіх платежів склала 590 310 (п`ятсот дев`яносто тисяч триста десять) гривен 00 копійок та відповідала еквіваленту в 34 753 (тридцять чотири тисячі сімсот п`ятдесят три) долари США 25 центів.

У визначений договором строк - 18 грудня 2015 року основний договір укладено не було.

Крім того, всупереч умовам попереднього договору продавцем не повернуто покупцю одержану від нього суму авансу.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу положень статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, відповідно умовами Договору визначено термін укладення основного Договору 30.08.2018 року.

Принцип належного виконання зобов`язання, визначений чинним законодавством України, полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку ( у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Статтею 26 Віденської конвенції про право міжнародних договорів закріплено принцип pacta sunt servanda, відповідно до якого кожен чинний договір є обов`язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватися.

Відповідач знав про порушення ним умов договору, оскільки будинок не було побудовано та введено в експлуатацію, і починаючи з 31.08.2015 року мав повернути грошові кошти прийняті у вигляді авансу, проте ним не було здійснено таких дій.

Суд вважає, що сторонами було узгоджено строк укладання основного договору купівлі - продажу до 18.12.2015 року, тобто після вказаної дати дія попереднього договору припинена. До змісту досудового попередження на ім`я ОСОБА_1 за підписом представника ОСОБА_4 з пропозицією укласти основний договір та здійснити доплату у сумі, еквівалентній 15 358,75 доларів США, не додавалося жодних документів на підтвердження повноважень діяти як представник продавця ОСОБА_2 щодо внесення змін в Попередній договір.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про припинення 18.12.2015 року попереднього договору купівлі-продажу від 18.12.2014 року, а відтак вимога про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири, укладеного 18 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню судом.

В частині вимоги про стягнення грошових коштів з відповідача на користь позивача, суд вважає її обгрунтованою, оскільки всупереч умовам попереднього договору від 18.12.2014 продавцем не повернуто покупцю одержану від нього суму авансу.

Також представником відповідача 26.09.2023 року подано до суду заяву про пропущення позивачем строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257-258 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а щодо окремих видів вимог, зокрема про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком в один рік.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до пункту 53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 року у справі № 755/13805/16-ц суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позову. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушено, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Суд погоджується з доводами представника позивача, що право Позивача на звернення до суду з позовом про стягнення сплачених за квартиру коштів виникло 19 грудня 2015 року, тобто з наступного дня після закінчення строку укладення основного договору купівлі - продажу квартири.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту позовної заяви позивач не звертався з вимогами про повернення сплачених грошових коштів, не надсилав пропозиції щодо укладення основного договору купівлі - продажу квартири, тобто строк позовної давності не переривався.

Позов про розірвання попереднього договору купівлі - продажу від 18.12.2014 року та стягнення грошових коштів подано позивачем до суду 07 липня 2021 року, у зв`язку з чим, суд вважає, що позивачем без поважних причин пропущений строк позовної давності щодо захисту порушених прав та інтересів.

З огляду на наведене, суд вирішив відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення грошових коштів, у зв`язку з пропуском позовної давності.

Доводи представника відповідача, що станом на серпень 2020 року зобов`язання за попереднім договором припинені не були, оскільки 07 серпня 2020 року, позивач надав свою письмову згоду на укладення Основного договору та запропонував внести зміни в Попередній договір щодо встановлення конкретних дат укладання договору купівлі-продажу є доказово безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутня завірена копію довіреності від 18 лютого 2020 року (реєстровий номер 271) на її право діяти від імені ОСОБА_2 , в тому числі на укладення основного договору та вимагати повного погашення суми боргу.

Усі інші доводи та твердження сторін не спростовують вищевикладених висновків суду.

Витрати по оплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. ст. 2, 4, 10, 11, 12, 13, 76-81, 83, 141, 259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору та стягнення коштів, сплачених в якості авансу - відмовити повністю.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 20.11.2023 року.

Суддя А.В. Янченко