Справа № 333/8115/23
Провадження № 2/333/3695/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Михайлової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2023 року позивач звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовними вимогами про стягнення аліментів на його утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він продовжує навчання на денній формі, стипендію не отримує, проживає разом з матір`ю та сестрою. Відповідач який є батьком позивача, мешкає окремо, працює, добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки, сестри позивача, в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивач вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. У зв`язку із вищевикладеним, позивач звернувся із вищевказаним позовом до суду.

Представником відповідача подано відзив на позову заяву, в якому відповідач визнає можливість сплати ним аліментів. В той же час вказує про відсутність доказів продовження навчання позивачем у відповідному навчальному закладі станом на час розгляду справи та обґрунтування необхідності утримання позивача.

Представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до якого позивач заперечує проти доводів відповідача з посиланням на докази.

Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі, на позові наполягає, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про дату та місце розгляду справи, представник відповідача подав заяву про розгляд справи без участі.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд доходить наступних висновків.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя від 16.05.2022, його батьком є ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки виданої Національним університетом «Запорізька політехніка» від 31.10.2023 № 7760 ОСОБА_1 станом на 31.10.2023 року є студентом 1 курсу денної форми навчання, спеціальність 241 Готельно-ресторанна справа, ступінь вищої освіти: бакалавр, факультет Міжнародного туризму та економіки Національного університету «Запорізька політехніка» (IV рівень акредитації). Стипендію не отримує. Згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 30.08.2023, укладеного між Національним університетом «Запорізька політехніка» та ОСОБА_3 , освітня послуга розрахована на 2023-2027 навчальні роки.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2011 по справі № 2-3526/11 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 19.07.2011 року.

Відтак судом встановлено, що станом на теперішній час, з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Оскільки на момент звернення з позовом позивач досяг повноліття, стягнення аліментів на його утримання було припинено.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з тим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

На підставі ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг повноліття, продовжує навчання, стипендію чи іншого доходу не отримує, то наявні підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання.

Відповідно до ст. 201Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Частиною 1статті 191Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, відповідач ухиляється від обов`язку його утримання незважаючи на те, що він продовжує навчання, аналізуючи зібрані у справі докази і вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Так як задоволена вимога позивача, який був звільнений від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 182, 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10-13, 77-80, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на його утримання як повнолітнього сина який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду та до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова