Провадження №2-н/463/2553/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

17 листопада 2023 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С.І.,розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, інфляційних втрат, 3% річних,-

встановив:

Заявник ТзОВ «Львівгаз збут» звернувся до Личаківського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу з вимогою стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 1348,15 грн., інфляційних втрат в розмірі 31,96 грн., 3% річних в розмірі 04,76 грн.

Розглянувши надані матеріали, приходжу до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч.1 ст. 161 ЦПК України, серед іншого, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Разом з тим, ст. 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зіст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Надалі дію воєнного стану неодноразово було продовжено, зокрема Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2500-IX від 15 серпня 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Востаннє строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб відповідно до Указу Президента України № 5757/2022 від 07 листопада 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2738-IX від 16 листопада 2022 року, в подальшому дію воєнного стану неодноразаов продовжено.

Постановою КМ України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних не є безспірними, враховуючи положення чинного законодавства в умовах воєнного стану, а тому до припинення чи скасування воєнного стану в Україні, такі стягнення не можуть бути проведені в безспірному порядку, в порядку наказного провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Отже, починаючи з 24.02.2022 заборонено стягувати інфляційні нарахування, проценти та річні нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні.

Станом на дату розгляду заяви про видачу судового наказу, воєнний стан не скасовано, тому суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, оскільки така вимога не відповідає вимогам ст. 19, 161 ЦПК України. Вказане не перешкоджає заявнику звернутися до суду з заявою про стягнення відповідних нарахувань після припинення воєнного стану, подавши заяву про видачу судового наказу, або позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 19, 161, 163, 165-166, 258-261 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» у видачі судового наказу в частині стягнення з боржника ОСОБА_1 інфляційних втрат трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Леньо С. І.