Провадження № 2/369/2359/23
12.05.2023 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Дубас Т.В.
при секретарі: Житар А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу,
У листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив суд стягнути матеріальну шкоду у розмірі 258 540, 54 грн., заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06 листопада 2021 року відповідач ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 який належить позивачу, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду, а саме гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого транспортному засобу було завдано механічних пошкоджень, що спричинило настання збитків.
Постановою суду відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке передбачено відповідальність за статтею 124 КУпАП, наслідком якого було ДТП та завдання збитків Позивачу. В результаті пошкодження транспортного засобу, з вини відповідача позивачу було завдано матеріальних збитків в загальному розмірі 258 540,54 грн.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2022 р. відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
Підготовче судове засідання призначено на 12 грудня 2022 року.
Відповідачем відзив на позовну заяву не надано. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, свого представника до суду не направив, поважності причин неявки не повідомив.
Ухвалою суду від 22 березня 2023 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Розгляд справи в судовому засіданні призначено на 08 травня 2023 року.
У судове засідання позивач та його представник не з`явились. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представником позивача було подано до суду заяву, в якій сторона просила суд здійснювати розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, свого представника до суду не направив, поважності причин неявки не повідомив.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 06 листопада 2021 року ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Renault д.н.з. НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду гараж за адресою АДРЕСА_1 .
Власником транспортного засобу Renault д.н.з. НОМЕР_1 являється ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 13.04. 2018 року серії НОМЕР_2 .
В результаті ДТП транспортному засобу позивача було завдано механічних пошкоджень, що спричинило настання збитків.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В результаті пошкодження транспортного засобу, з вини відповідача позивачу було завдано матеріальних збитків на загальну суму 258 540, 54 грн. (двісті п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот сорок гривень 54 копійки), з яких:
-Розмір матеріального збитку, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відповідно до Актуалізованого звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 48/43.11.22 від 14.11.2022 року складає 250 260,54 грн.;
-Витрати позивача на проведення оцінки розміру збитку становлять 3 000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 09.12.2021 року;
-вартість евакуації у розмір 1 700,00 грн. що підтверджується квитанцією;
-витрати на перебування транспортного засобу на спеціальному майданчику у сумі 3 580,00 гривень, що підтверджується квитанцією.
Обов`язок відшкодування завданих збитків виникає у Відповідача.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно п.4 Постанови пленуму ВССУ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Згідно до п.5 Постанови ,відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч).
За положеннями ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, як це визначено ст. 13 ЦПК України.
Доказами, розумінні ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України.
Кожна сторона, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 358, 1216-1218 ЦК України; суд, -
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) суму матеріальної шкоди заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу, у загальному розмірі 258 540,54 грн. (двісті п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот сорок гривень 54 копійки).
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати, що складаються з суми судового збору у розмірі 2 585,41 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Тетяна ДУБАС