Справа № 534/1416/22
Провадження № 2/534/838/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді Солохи О.В.

за участі: секретаря судового засідання Гончар С.Т.

представника позивача Лаврук А.М.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Щепілова О.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 26.11.2010 у сумі 68 140 грн 72 коп. та судові витрати у сумі 2 481 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено заяву б/н від 26.11.2010, згідно якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 56 000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У порушення взятих на себе зобов`язань ОСОБА_2 умови договору не виконував, внаслідок чого, станом на 17.10.2022 утворилася заборгованість в сумі 68 140 грн 72 коп.

Ухвалою від 19.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 07.03.2023 здійснено перехід з розгляду справи за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою суду від 04.04.2023 визнано явку представника позивача АТ КБ «Приват Банк» в судове засідання обов`язковою для дачі особистих пояснень.

У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позивних вимог наполягала.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог заперечували з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (т.1 а.с.107-117).

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому позов АТ КБ «ПриватБанк» не визнає, та зазначає, що 28.01.2022 близько 00 год 00 хв невідома особа перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_1 , здійснила крадіжку належних йому мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9T» imei1 НОМЕР_1 imei2 НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , паспорта громадянина України на його ім`я та банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_4 до рахунку НОМЕР_5 . При вчинення вказаного кримінального правопорушення він 30.01.2022 звернувся з письмовою заявою до ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області. Того ж дня, 30.01.2022 він звернувся на гарячу лінію АТ КБ «ПриватБанк» з повідомленням про заблокування його банківських рахунків. Посилаючись на правову позицію ВСУ, викладену у постанові від 13.05.2015 у справі № 6-71цс15, якою визначено, що не встановлення обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, свідчить про відсутність вини, як підстави цивільно-правової відповідальності (т.1 а.с.107-117).

Від представника позивача ОСОБА_4 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначила, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 26.11.2010, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі, що не суперечить чинному законодавству України.

Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені всі істотні умови.

Клієнтом було здійснено успішну реєстрацію в інтернет банкінгу Приват24, яка здійснюється клієнтом самостійно на сайті банку або в відділенні після успішної авторизації.

Реєстрація в інтернет банкінгу Приват24 забезпечена захистом від шахрайських дій проходженням клієнтом авторизації, тобто введенням реквізитів карти, пін-коду, який відомий лише власнику карти, номеру телефону, які дають можливість ідентифікувати клієнта, та додаткового підтвердження операції шляхом введення одноразового ОТП-паролю (коду авторизації), який надсилається банком на мобільний телефон клієнта, який зареєстрований ним в банківській системі.

Відповідачем здійснено успішну реєстрацію в інтернет банкінгу, що і являється підтвердженням подачі заявки про використання карти в мережі інтернет.

Кожна операція спрямована на використання коштів через інтернет банкінг підтверджується введенням ОТП-паролю, який надсилається банком на мобільний телефон клієнта, у разі якщо ОТП-пароль буде введено не вірно платіж банком не буде проведений.

Представником позивача зазначено, що ОСОБА_1 не надав належних доказів стосовно того, що 29.01.2022 особисто не виконував наведені у виписці операції.

Відповідно до умов Договору клієнт зобов`язаний: застосовувати заходи до запобігання втрати картки, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання (п.1.1.2.10 УіП); інформувати Банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати карти, ПІНу, або отримання звістки про їх незаконне використання (п.1.1.2.11 УіП); клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви про блокування коштів на картрахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки до стоп-листа платіжної системи (п.1.1.5.29 Договору).

29.01.2022 переказ коштів ОСОБА_1 був здійснений через Приват24. Такий переказ можливо здійснити лише за допомогою входу в сервіс Приват24, а отже введення паролю для такого входу, використання фінансового телефону відповідача та іншої особистої інформації, а саме інформації про платіжну карту, номер платіжної картки, термін її дії, та CVV код, також мати в наявності мобільний телефон, який зареєстрований ним в банківській системі для отримання ОТП-паролю.

Представник позивача зазначає, що відповідно до п.1.1.5.29 кредитного договору, клієнт несе повну відповідальність за операції, проведені з карткою. Клієнт в свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку. На даний час за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні жодну особу не визнано винною у вчинені злочину, з огляду на що, заперечення відповідача з приводу зняття коштів третьою особою не можливо прийняти до уваги.

29.01.2023 грошові кошти знімалися за допомогою банкомату, відповідно особа, яка знімала грошові кошти (або ж сам відповідач), мала в наявності платіжну картку і знала ПІН-код властивий даній картці, а згідно п.1.1.1.106 УіП, ПІН-код відомий лише держателю картки та необхідний для здійснення операцій з платіжною карткою.

У зв`язку з вищенаведеним вбачається, що з боку Банку порушення умов договору та норм закону відсутні.

Враховуючи викладене, просять суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі (т.1 а.с. 151-157).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 26.11.2010 підписав анкету-заяву (б/н), згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг зазначено, що ОСОБА_1 ознайомлений і згідний з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами Банку.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із запропонованими Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, підписана відповідачем анкета-заява про приєднання разом із умовами та правилами банку складають укладений між сторонами у справі договір про надання кредиту у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку.

Як вбачається з кредитного договору ОСОБА_1 отримав кошти від АТ КБ «Приватбанк» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності.

Відповідач не виконав взятого на себе зобов`язання та згідно наданого банком розрахунку станом на 17.10.2022 заборгованість ОСОБА_1 становить 68 140 грн 72 коп., яка складається наступного: 59 845 грн 12 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 5 151 грн 30 коп. заборгованість за простроченими відсотками, 3 144 грн 30 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості.

У судовому засіданні відповідач зазначив, що грошові кошти з його банківської картки були зняті особою, яка 28.01.2022 здійснила крадіжку його банківської картки, мобільного телефону та паспорта громадянина України на його ім`я.

Згідно дослідженого у судовому засіданні витягу з ЄРДР № 0000514, 30.01.2022 до ЧЧ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області із письмовою заявою звернувся ОСОБА_1 про те, що 28.01.2023 близько 00 год 00 хв невідома особа, перебуваючи поряд з буд. АДРЕСА_1 , діючи таємно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9T» синього кольору, imei1 НОМЕР_1 imei2 НОМЕР_2 .

Разом з тим суд наголошує, що з вказаного витягу не убачається, що невідома особа здійснила крадіжку банківської картки ОСОБА_1 або здійснила зняття грошових коштів потерпілого саме з картки, заборгованість з якої прохає у вказаній справі стягнути АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до п. 1.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» № 2346-ІІІ від 05.04.2001 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 2346-ІІІ) електронний платіжний засіб платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ.

Згідно з п. 1.27 Закону № 2346-ІІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), платіжна картка електронний платіжний засіб увиді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банкуз метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Пунктом 16 ст.14 Закону № 2346-ІІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)визначено, що користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Згідно із п. 1.1.2.1 Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку клієнт зобов`язується не передавати Карти, стікер PayPass, ПІНи третім особам, не використовувати Карти, стікер PayPass або нанесені на них дані в цілях, які не передбачені цим Договором і суперечать чинному законодавству.

Відповідно до п. 1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому в СМС-повідомленні ПІН-коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobilBanking або проведених клієнтом операціях стане відомою іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку надання банківських послуг під час використання цих каналів.

Згідно з п. 1.1.5.14 Умов та Правил, клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах банку, через пристрої самообслуговування, систему MobilBanking, систему Приват24 з використанням передбачених цими умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації.

Пунктом 2.1.1.9.5 Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, встановлено, що держатель картки зобов`язується: не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію, не передавати картку (її реквізити) для здійснення операцій іншими особами, вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання карти; нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів, операціями по зміні ПІНу; не здійснювати операції з використання реквізитів карти після її здачі в банк або після спливу строку її дії, а також карти, заявленої як втрачена.

Щодо позиції відповідача відповідача про неможливість негайного повідомлення банку та органів національної поліції про крадіжку його банківської картки через його хворобливий стан суд відноситься критично, оскільки вказана обставина не підтверджується належними та допустимими доказами у справі. Зокрема, згідно довідки від 07.03.2023 №45 виданою станцією екстреної медичної допомоги № 2 м. Кременчук КП «Полтавського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», 29.01.2022 о 17 год 53 хв зареєстровано виклик бригади ЕМД на адресу АДРЕСА_2 , до громадянина ОСОБА_1 . Останньому встановлено діагноз гіпертонічний криз ускладнений транзитарно-ішемічною атакою (29.01.2022), ознаки алкогольного сп`яніння (т.1 зворотній бік а.с.126). Разом з тим, відповідно до внутрішнього переконання суду зазначена довідка не підтверджує неможливість відповідача починаючи з 00 год 00 хв 28.01.2022 здійснити дзвінок на гарячу лінію АТ КБ «ПриватБанк» та повідомити установу банку про втрату електронного платіжного засобу, як це визначено Законом № 2346-ІІІ, що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин та Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.1.1.2.5 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

В силу положень ЦК договірні зобов`язання є обов`язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

За приписами ст. 629 ЦК України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності і передбачає обов`язковість виконання договірних зобов`язань.

У відповідності до ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Також судам при оцінці доказів потрібного враховувати правило ч. 4 ст. 81 ЦПК України, а саме: у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, тому оскаржуване рішення постановлено при неправильному застосуванні норм процесуального права, тому наявні підстави для його скасування, а справа направленню на новий розгляд для встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, дійсного моменту звернення позивача до банку з повідомленням про блокування кредитного рахунку у зв`язку з втратою фінансового номеру. Без встановлення указаних обставин правильно вирішити цей спір не є можливим.

Нормами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, надання їм юридичної оцінки, дослідження та оцінки всіх доказів, а також зазначення норм матеріального права, якими суд керувався при вирішенні позову.

Вказана правова позиція викладена в постанові ВС України від 18.01.2023 у справі № 686/17744/21.

Одночасно суд наголошує, що ухвалою від 12.04.2023 від АТ КБ «ПриватБанк» витребувано інформацію про особу, яка 29.01.2022 знімала кошти з банківської картки № НОМЕР_6 з банкомату, розташованого за адресою: м. Кременчук, вул.Халаменюка, 7 (фото, відео особи), та інформацію за допомогою якої дії були зняті кошти (за допомогою пластиковою картки, мобільного застосунку чи ін. способом); інформацію коли і хто відкривав кредитні картки № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , та коли і хто відкривав кредитну картку № НОМЕР_6 та хто її отримував, де отримував (в якому відділенні банку); хто звертався 29.01.2022 та 22.02.2022 з заявами про закриття рахунків та за допомогою якої дії; чи звертався, і якщо звертався то коли, ОСОБА_1 , про закриття кредитних карток, карток для виплат, банківських рахунків?

На виконання вимог ухвали суду від 12.04.2023 АТ КБ «ПриватБанк» надіслав до суду витребувану інформацію (т.2 а.с.2-6).

Тобто судом з урахуванням повноважень наданих йому ЦПК України вживалися заходи для встановлення обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі зазначеного та враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості згідно кредитного договору № б/н від 26.11.2010 підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2 481 грн.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 26.11.2010 у сумі 68 140 (шістдесят вісім тисяч сто сорок) грн 72 (сімдесят дві) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати зі сплати судового збору в сумі в сумі 2 481 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування позивача: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , адреса: 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 50;

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя О.В. Солоха

Повний текст рішення складено16.05.2023.