Справа № 462/2433/21
Провадження № 2/463/122/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Мармаша В.Я.,

при секретарі судових засідань - Гавц О.Б.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Шостої Львівської державної нотаріальної контори про визнання недійсним шлюбу та усунення від права спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, яким просила визнати недійсним шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 28.04.2001 року, про що зроблено актовий запис № 436, та усунути відповідача ОСОБА_2 від права спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її рідна сестра ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. Після її смерті відкрилася спадщина.18.11.2020 Шостою Львівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 66772376 (номер у нотаріуса 480/2020), що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі. Позивач ОСОБА_4 є спадкоємцем другої черги та мала б право на спадкування, оскільки померла ОСОБА_5 заповіту не складала, а також відсутні спадкоємці першої черги, оскільки дітей померла не мала, а також не було відомостей про її перебування у зареєстрованому шлюбі. Однак позивачу стало відомо, що громадянином України ОСОБА_2 також була подана заява до Шостої Львівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги на підставі того, що між ним та ОСОБА_5 укладено шлюб, зареєстрований 28.04.2001, про що зроблено актовий запис № 436. У той самий час, ні позивачу, ні іншим родичам нічого не було відомо про укладення шлюбу ОСОБА_5 з відповідачем чи будь-якою іншою особою. Позивач перебувала у тісних відносинах з ОСОБА_5 , однак факт перебування останньої у шлюбних стосунках, тим паче з чоловіком, який старший за ОСОБА_5 майже на 20 років, став для нею несподіванкою, оскільки весілля ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не святкували, жодного документу, який підтверджує факт реєстрації шлюбу, а саме свідоцтва про шлюб, до цього часу ні позивач, ні інші члени родини ніколи не бачили. Єдиним документом, що може підтвердити реєстрацію шлюбу ОСОБА_5 та відповідача є відмітка у паспорті громадянина України ОСОБА_2 , що шлюб було зареєстровано 28.04.2001, про що зроблено актовий запис № 436. У той самий час, виникають сумніви щодо достовірності вказаних відомостей, оскільки відповідна відмітка у паспорті є нечіткою та неможливо встановити, яким саме органом державної реєстрації актів цивільного стану та посадовою особою внесені відповідні відомості. Так, дійсно, ОСОБА_5 підтримувала спілкування з ОСОБА_2 , допомагала йому фінансово, однак вони разом не проживали, спільного господарства не вели. ОСОБА_5 постійно проживала у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де була зареєстрована. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивачу відомо, що ОСОБА_2 раніше вже перебував у двох зареєстрованих шлюбах. Попередні шлюби також припинялися внаслідок смерті одного з подружжя, а ОСОБА_2 залишався єдиним спадкоємцем та отримував у спадок майно, яке належало його дружинам. У даному випадку знову виникає ситуація, коли ОСОБА_2 претендує на майно як спадкоємець першої черги після смерті «дружини», хоча фактично про укладення шлюбу відповідача та ОСОБА_5 жодному члену родини не було відомо. З урахуванням наведеного, можна припустити, що ОСОБА_2 систематично входить в довіру до жінок, укладає шлюб без наміру створення сім`ї з метою задоволення своїх матеріальних інтересів та заволодіння майном. До того ж, між ОСОБА_5 та відповідачем постійно виникали конфлікти та сварки, відповідач зловживав алкогольними напоями та ОСОБА_5 неодноразово розповідала, що на неї здійснювався психологічний тиск з боку відповідача. Таким чином, наявні підстави для визнання шлюбу недійсним, оскільки шлюб ймовірно було зареєстровано без вільної згоди ОСОБА_5 , внаслідок обману та психологічному тиску, й ОСОБА_2 діяв без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, а для задоволення своїх матеріальних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.Згода особи не вважається вільною, якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. У даному випадку спірним шлюбом порушуються права позивача як спадкоємця другої черги на спадкове майно, яке залишилося після смерті її померлої сестри ОСОБА_5 . Відповідно до ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний судом недійсним. Після смерті ОСОБА_5 відповідач неодноразово намагався силою проникнути до будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому була зареєстрована та проживала ОСОБА_5 , мотивуючи це тим, що він набуде частку у праві власності у будинку в порядку спадкування. При одній зі спроб потрапити до будинку відповідач силою виніс частину особистих речей, які належали померлій ОСОБА_5 , й донька позивача зверталася до правоохоронних органів, а також замовила послуги охорони будинку та змінила замки, оскільки ОСОБА_2 продовжує спроби силою потрапити у будинок.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав із підстав аналогічних викладеним у позовній заяві.

Стороною відповідача відзив на позов не подавався, однак у судовому засіданні відповідач та його представник проти позову заперечили, пояснивши, що доводи позовної заяви є повністю надуманими, не підтверджуються жодними доказами, а допитані судом за клопотанням сторони позивача свідки не можуть підтвердити або спростувати обставини щодо дійсних сімейних відносин подружжя відповідача та померлої ОСОБА_5 . Разом із тим, більшість зі свідків підтвердили, що їм відома особа відповідача як знайомого ОСОБА_5 , й необізнаність їх з фактом перебування останніх у шлюбі не свідчить про фіктивність такого чи укладення його за відсутності волі ОСОБА_5 внаслідок психологічного чи іншого тиску, з приводу чого містяться припущення у позовній заяві.

Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились, у поданих до суду заявах просили розглядати спір у їх відсутності та при його вирішенні поклались на розсуд суду.

Позовна заява надійшла до суду 12.04.2021. Ухвалою суду від 07.05.2021 справу передано за підсудністю до Личаківського районного суду м. Львова. Ухвалою суду від 08.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 08.06.2021 в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою суду від 30.11.2021 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Всі наявні у справі докази були надані сторонами та їх представниками або витребувані за їх клопотанням судом, також за клопотанням сторони позивача судом були допитані свідки. Ухвалою суду від 09.11.2023 в задоволенні клопотанням сторони позивача у справі про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовлено, оскільки таке заявлено із пропуском процесуальних строків та за межами підстав позову, які визначені у позовній заяві, що є предметом судового розгляду.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справа не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Позивач є рідною сестрою ОСОБА_5 , що підтверджується долученими нею до матеріалів справи та наявними у витребуваній судом спадковій справі № 66772376 (номер у нотаріуса 480/2020) після смерті ОСОБА_5 копіями документів про родинні відносини останніх. Таким чином, позивач ОСОБА_4 є спадкоємцем другої черги та подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Крім неї, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернувся чоловік померлої відповідач ОСОБА_2 . Статус подружжя останнього із померлою підтверджується не лише відміткою у його паспорті, на що вказує сторона позивача, а й долученими до справи копією свідоцтва про одруження останніх та отриманим на запит суду витягом з актового запису № 436 про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 28.04.2001.

Встановлено, що між сторонами існує спір з приводу спадкового майна. Так постановою Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 463/6829/21-ц залишено в силі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16.06.2022, яким частково задоволено позов ОСОБА_2 та зобов`язано ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні частиною житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом видачі ОСОБА_2 ключів від замка (замків) вхідних дверей.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Відповідно до ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний судом недійсним.

Разом із тим, за результатами судового розгляду встановлено, що доводи сторони позивача щодо фіктивності шлюбу чи відсутності вільної згоди ОСОБА_5 на його укладення із відповідачем ОСОБА_7 не підтверджуються жодними доказами, а допитані судом за клопотанням сторони позивача свідки надали свідчення, які не можуть підтвердити або спростувати обставини щодо дійсних сімейних відносин подружжя відповідача та померлої ОСОБА_5 , оскільки зазначені свідки не проживали постійно із померлою ОСОБА_5 , а лише періодично бачились із нею. Разом із тим, практично усі свідки підтвердили, що їм відома особа відповідача як знайомого ОСОБА_5 , й необізнаність їх з фактом перебування останніх у шлюбі не свідчить про фіктивність такого чи укладення його за відсутності волі ОСОБА_5 внаслідок психологічного чи іншого тиску, з приводу чого наявні припущення у позовній заяві, які не підтверджуються жодними доказами.

Згідно з актом ЛКП «Господар» від 25.11.2020 про фактичне місце проживання відповідача ОСОБА_2 та довідкою від 25.11.2020, останній фактично проживав з дружиною ОСОБА_5 до її смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з актом № 5 ЛКП «Сигнівка» від 11.05.2020 також встановлено, що за життя ОСОБА_5 вони разом із чоловіком проживали також за місцем його реєстрації: АДРЕСА_2 .

Також третьою особою на вимогу суду надано витяги з актів про укладення та розірвання шлюбу відповідача ОСОБА_2 , з яких вбачається, що дійсно останній до шлюбу із ОСОБА_5 був двічі одружений, однак зазначені шлюби були розірвані у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим висловлені у позовній заяві припущення щодо незаконних дій відповідача ОСОБА_2 не підтверджуються дослідженими судом доказами.

З огляду на вищенаведене, правові підстави для задоволення основної позовної вимоги про визнання шлюбу недійсним та похідної позовної вимоги про усунення відповідача від спадкування відсутні , а тому в позові слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 141, 223, 263-265, 268, 274, 279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 1224 ЦК України, ст.ст. 24, 40 СК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Шостої Львівської державної нотаріальної контори про визнання недійсним шлюбу та усунення від права спадкування за законом - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено і підписано 20.11.2023.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ;.

Третя особа: Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), , м. Львів, вул. І. Франка, 157;

Третя особа: Шоста Львівська державна нотаріальна контора, , м. Львів, пр. Червоної Калини, 109.

Суддя Мармаш В. Я.