УХВАЛА

10 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 757/7613/22

провадження № 61-14230ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого

діє ОСОБА_2 , на рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1

до Апарату Верховної Ради України про зобов`язання виплатити грошову компенсацію за не використані дні щорічної основної відпустки та середній заробіток за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Апарату Верховної Ради України про зобов`язання виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за період роботи

з 01 березня 2013 року по 27 листопада 2014 року та середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 вересня 2022 року скасовано

та ухвалено нове.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити

ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 52 календарні дні щорічної основної відпустки за період роботи на посадах помічника-консультанта народного депутата України без поширення Закону України «Про державну службу».

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про зобов`язання нарахувати і виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва

від 14 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року у вказаній справі, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права

та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року та рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 вересня 2022 року в частині вирішення вимоги про зобов`язання Апарату Верховної Ради України виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки при звільненні з 27 листопада 2014 року по день фактичного розрахунку та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2023 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано надіслати на адресу суду докази надсилання листом

з описом вкладення копії касаційної скарги іншим учасникам справи, щодо яких відсутні відомості про їх реєстрацію у системі «Електронний суд».

26 жовтня 2023 року заявник надіслав матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.

Таким чином, недоліки касаційної скарги усунуто.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі

про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви

чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми статей 116, 117 КЗпП України без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 21 березня 2023 року у справі

№ 640/11699/21.

Відкриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції дійшов висновку

про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України обумовлено,

що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справ; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, у касаційній скарзі скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес

для помічників-консультантів народних депутатів України.

Суд, проаналізувавши доводи касаційної скарги в сукупності з установленими

в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами, приходить до висновку про наявність у цьому випадку обставин, наведених у підпунктах

"а", "в" пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати з Печерського районного суду міста Києва цивільну справу

№ 757/7613/22 за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про зобов`язання виплатити грошову компенсацію за не використані дні щорічної основної відпустки та середній заробіток за час затримки розрахунку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська