Справа № 404/5951/23
Номер провадження 2-з/404/87/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі:

головуючого судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Ковальової М.О.

розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Манзюка Тараса Юрійовича про забезпечення позову , -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду з заявою про забезпечення позовної заяви представника ОСОБА_1 адвоката Манзюка Тараса Юрійовича до ОСОБА_2 , третя особа: Управління з питань захисту дітей КМР про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини за місцем проживання матері шляхом зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні матері з дитиною шляхом забезпечення проживання доньки за місцем проживання матері протягом 50% часу (перші 15 днів місяця) за місцем проживання матері та 50% часу (другі 15 днів місяця) за місцем проживання батька до моменту вирішення даної справи судом.

Представник заявника посилається на те, що у період після подачі позовної заяви до суду та до моменту звернення до суду із заявою про забезпечення позову донька позивача - ОСОБА_3 деякий час проживала з позивачкою за її адресою, деякий час вона проживала у батька, але не відмовлялась спілкуватись з мамою.

Проте, на даний час відповідач по справі негативно впливає на дитину, маніпулює її думкою та налаштовує проти матері, часто повідомляє неправдиві відомості про матір. Дії відповідача фактично позбавляють матір можливості спілкуватись з донькою.

Крім того, посилається на те, що у Добровеличківському районному суді Кіровоградської області слухається справа про встановлення графіку спілкування батьків відповідача ОСОБА_2 з онукою, та в рамках якої 03.11.2023 року було винесено ухвалу про забезпечення позову, якою заборонено позивачам побачення з онукою без присутності матері або батька у будь-який час, не обмежуючись будь-яким графіком та тривалістю до моменту вирішення спору по суті у судовому порядку без обмеження у праві спілкування з дитиною засобами телефонного зв`язку, з урахуванням режиму дитини; зобов`язати позивачів узгоджувати з позивачкою місце та термін перебування онуки до моменту вирішення спору по суті у судовому порядку; заборонити виїзд дитини без супроводу матері або батька до моменту вирішення спору по суті у судовому порядку.

Та після винесення вищевказаної ухвали відповідач по справі почав категорично забороняти доньці бачитись та навіть спілкуватись з мамою; продовжує маніпулювати думкою доньки у власних цілях, ознайомлює ОСОБА_3 з ходом судового спору між позивачкою та своїми батьками - тобто залучає малолітню доньку у спір між дорослими на своїй стороні, при цьому спотворює фактичні обставини та «обливає матір брудом».

Представник позивача вважає, що є високий ризик, що мине багато часу, а емоційний контакт між донькою та мамою буде безповоротно втрачений.

Ухвалою судді від 17 серпня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання у цивільній справі за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Манзюка Тараса Юрійовича до ОСОБА_2 , третя особа: Управління з питань захисту дітей КМР про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини за місцем проживання матері.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є вжиття негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно ч.4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Враховуючи вищенаведене, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку. При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, N 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

У свою чергу ініційований позивачем вид забезпечення позову фактично є вирішенням позовних вимог поза межами судового засідання без встановлення обставин та ухвалення рішення по суті.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, встановив, що запропонований вид забезпечення позову за змістом є тотожним позовним вимогам та призведе до фактичного вирішення спору без розгляду справи по суті, що не допускається діючими нормами ЦПК України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 152, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Манзюка Тараса Юрійовича про забезпечення позовної заяви представника ОСОБА_1 адвоката Манзюка Тараса Юрійовича до ОСОБА_2 , третя особа: Управління з питань захисту дітей КМР про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини шляхом зобов`язання відповідача усунути перешкоди у спілкуванні матері з дитиною шляхом забезпечення проживання доньки за місцем проживання матері протягом 50% часу (перші 15 днів місяця) за місцем проживання матері та 50% часу (другі 15 днів місяця) за місцем проживання батька до моменту вирішення даної справи судом відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Текст ухвали складено 17.11.2023 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда І. Л. Павелко