Справа № 242/421/23
Провадження № 2/242/366/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Носаль А. В., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сорокіна Ірина Володимирівна, до ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна подружжя, -

В с т а н о в и в :

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.08.2006 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За період шлюбу придбали автомобіль за реєстраційним номером НОМЕР_1 , марки Mercedes-benz модель VITO 111 CD1, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який зареєстрований і використовується відповідачем. Відносини між сторонами зіпсувались на ґрунті різних життєвих поглядів та 26.01.2023 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області №185/8425/22 шлюб було розірвано. Сторони не можуть самостійно домовитись щодо поділу спільного сумісного майна. Просить суд виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль за реєстраційним номером НОМЕР_1 , марки Mercedes-benz модель VITO 111 CD1, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля та стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11 квітня 2023 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача та просять суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність в письмовому провадженні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 19.08.2006 року, виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 19.08.2006 року, актовий запис № 991. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно « ОСОБА_7 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 13.03.2007 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 05.05.2010 року, виданого виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , марка MERCEDES-BENZ, модель VITO 111 CDI, номер шасі НОМЕР_2 , 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого 19.06.2018 року, ОСОБА_2 є власником.

Згідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень згідно до заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2023 року по справі № 185/8425/22 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено, розірвано шлюб, зареєстрований 19.08.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, згідно актового запису № 991. Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

У відповідності до висновку про вартість об`єкта незалежної оцінки, складеного ТОВ «Інжиніринговий центр «ЕКСКОН», ринкова вартість об`єкту оцінки, Mercedes-Benz Vito 111 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_2 , станом на 20.03.2023 року складає 407 923,00 грн.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі було придбано автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito 111 CDI», 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який було зареєстровано за ОСОБА_2 19.06.2018 року. Транспортний засіб перебуває у володінні відповідача.

Таким чином судом встановлено та не заперечується сторонами те, що, право власності на спірний автомобіль набуто відповідачем ОСОБА_2 під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_1 , за спільні кошти, використані в інтересах сім`ї, а тому цей транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (статті 77, 78, 80 ЦПК України), і це є її процесуальним обов`язком (статті 12, 81 ЦПК України).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Частина 3 ст. 368 ЦК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

При цьому суд враховує, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, - сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Як було встановлено судом, станом на момент звернення позивачем до суду з позовом про поділ майна, спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI, 2010 року випуску, вартість якого станом на 20.03.2023 року складає 407923,00 грн., що не оспорюється сторонами справи.

В свою чергу відповідно до ч. 1-2, 4 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Враховуючи викладене те, що автомобіль є безумовно річчю неподільною, фактично перебуває у володінні відповідача, суд вважає правомірними вимоги позивача щодо поділу спільного майна саме у спосіб за яким автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 111 CDI, 2010 року випуску, залишається одному із співвласників, а саме відповідачу ОСОБА_2 зі стягненням з нього на користь іншого співвласника - позивача ОСОБА_1 грошової компенсації у розмірі вартості її частки. Такий поділ відповідає вимогам ч.2 ст.364 ЦК України та ч.2 ст.71 СК України.

Що узгоджується з практикою ВС, а саме викладеної у постанові від 25 травня 2020 року у справі №347/955/16, відповідно до якої залишено без змін рішення судів попередніх інстанцій про виплату позивачеві 1/2 вартості автомобіля, як компенсації його частки у праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки виходячи з ситуації, коли один із подружжя, який не користується спірним автомобілем, просить виплатити йому компенсацію вартості його частки у вказаному праві, згідно з вимогами статей 60, 61, 70, 71 СК України слід присудити відповідну компенсацію за рахунок іншого із подружжя, який цим автомобілем користується, незалежно від його згоди.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 203961,50 грн. грошової компенсації за частку в спільному майні подружжя (407923,00 грн./ 2) та виділенню у власність відповідача вказаний автомобіль в порядку поділу спільного майна подружжя.

У відповідності зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті витрати, пов`язані із сплатою судового збору та витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що при звернені до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. та враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог, а саме: витрати зі сплати судового збору у сумі 2039 грн. 62 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 364, 365, 368 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сорокіна Ірина Володимирівна, до ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна подружжя задовольнити.

В порядку поділу майна подружжя виділити у власність ОСОБА_2 транпортний засіб марки Mercedes-benz модель VITO 111 CD1, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , за державним реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля за реєстраційним номером НОМЕР_1 , марки Mercedes-benz модель VITO 111 CD1, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 в розмірі 203 961 (двісті три тисячі дев`ятсот шістдесят одна) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2039 (дві тисячі тридцять дев`ять) грн. 62 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Представник позивача: адвокат Сорокіна Ірина Володимирівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4770 видане 28.12.2016 року радою адвокатів Донецької області, адреса АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Повний текст рішення виготовлено 16 травня 2023 року.

Суддя Н.О. Хацько