Справа № 675/2109/21
Провадження № 2/675/84/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" травня 2023 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Демчука П.В.,

за участю секретаря судового засідання Григор`євої О.С.,

представника позивача адвоката Каруна В.П.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду в м. Ізяслав цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на частину житлового будинку,

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_2 адвокат Карун В.П звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізяслав помер ОСОБА_3 батько позивачки. За життя він являвся власником частини житлового будинку АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 разом з ним в житловому будинку були зареєстровані ОСОБА_2 дочка спадкодавця (позивачка по справі), ОСОБА_4 (мати спадкодавця) та відповідач ОСОБА_1 (син спадкодавця). 11 березня 2019 року позивачка подала приватному нотаріусу Ізяславського районного нотаріального округу Шмигельському Ю.П. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 і на підставі поданої заяви нотаріусом заведено спадкову справу № 56/2019. Також 11 березня 2019 року ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Відповідач ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Разом із тим ОСОБА_1 був зареєстрований із спадкодавцем за однією адресою, фактично він там не проживав тривалий час як до так і після смерті спадкодавця.

Відповідач ще до досягнення повноліття був засуджений до покарання у виді позбавлення волі, після відбуття покарання повторно засуджувався до цього ж виду покарання та перебував у місцях позбавлення волі. З часу першого ув`язнення і по теперішній день відповідач лише двічі приїздив до будинку, в якому був зареєстрований перший раз, коли батько перебував у лікарні, а другий раз на похорон батька.

10 червня 2021 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину на частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4

27 листопада 2021 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину на належної ОСОБА_3 (1/4 частку від цілого будинку) житлового будинку АДРЕСА_1 . У цьому ж свідоцтві про право на спадщину вказано, що належної ОСОБА_3 частки цього ж житлового будинку належить відповідачу, якому свідоцтво про право на спадщину ще не видане.

Окрім того, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 05.09.2021 року та рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20.07.2020 року позивачка являється власником земельних ділянок, що по АДРЕСА_1 (для будівництва і обслуговування житлового будинку і для ведення особистого селянського господарства).

Позивачка являється єдиною особою, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , однак не може в повній мірі оформити своїх спадкових прав на спадкове майно в силу невірного трактування нотаріусом положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Нотаріус ототожнив факт постійного проживання разом із спадкодавцем з фактом реєстрації особи у конкретному місці, що не є вірним, а тому, посилаючись на норми цивільного законодавства, представник позивачки просить визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 21 грудня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі та постановлено розглядати її у порядку загального позовного провадження.

21 березня 2022 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначив справу до судового розгляду.

22 вересня 2022 року в судовому засіданні представник позивача адвокат Карун В.П. підтримав заявлений позов із наведених у позовній заяві підстав.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявленого позову та зазначив наступне. Позивачка у позові вказала неправду стосовно цілковитої відсутності його за місцем реєстрації, і що він приїздив до будинку батьків лише двічі за останні 8 років і за рахунок сестри.

Дійсно він раніше перебував у місцях позбавлення волі, звідки був звільнений у 2012 році. З 2014 року він знайшов роботу у м. Києві, де працює і на даний час. У Києві він винаймає квартиру, там вже сім років проживає із жінкою у незареєстрованому шлюбі. До батьків він приїздив регулярно на декілька днів один раз на два-три місяці, проживав у цей час в будинку по АДРЕСА_1 . Коли батько захворів і тричі його оперували, відповідач постійно відвідував його, привозив ліки, сидів біля ліжка. Після похорон батька він дійсно не приїздив до будинку, бо не було до кого їхати, і в будинок сестра заселила квартирантів, які там проживають і зараз. Щодо неподання для нотаріуса заяви про прийняття спадщини, то ОСОБА_1 вважав, що спадщина перейшла до нього автоматично, бо він був зареєстрований у житловому будинку, як і його сестра, та приїздив по мірі можливості до батьківського будинку. Іншого власного житла у нього немає, і в разі задоволення позову він стане «бомжом».

У Києві він тривалий час проживав неподалік сестри, яка також винаймала квартиру і знала, де він проживає, а також знала його номер телефону. Для сестри він допомагав перевозити речі в Боярку, де вона купила собі квартиру. Про те, що в Ізяславському районному суді у 2020 році розглядалася цивільна справа щодо земельної ділянки, де він був відповідачем, для нього нічого невідомо, будь-яких заяв до суду він не подавав.

04 листопада 2022 року на запит суду від приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області надійшла копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 жовтня 2022 року, відповідно до якого спадкоємцем частки житлового будинку з прибудовами та надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син ОСОБА_1 . Свідоцтво про право на спадщину на іншу частку видано ОСОБА_2 27.11.2021 року.

В судовому засіданні 14 листопада 2022 року судом задоволено клопотання представника позивача та постановлено ухвалу про повернення до стадій підготовчого судового засідання.

30 листопада 2022 року представник позивача подав суду заяву, якою збільшив позовні вимоги та просив:

1)визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18.10.2022 року приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельським Ю.П. для ОСОБА_5 на право власності на належної спадкодавцеві ОСОБА_3 частки в житловому будинку з прибудовами та надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 , яке зареєстроване в реєстрі за № 2193.

2)визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 .

У своєму запереченні на заяву про збільшення позовних вимог, яка надійшла суду 02.01.2023 року відповідач, зокрема, вказав, що позивач не надав доказів не проживання відповідача, не зазначив підстав, за яким відповідач не мав права на спадкування та не подав відповідних про це доказів. Крім того, нотаріус не залучений до участі у розгляді даної справи.

В судовому засідання представник позивача адвокат Карун В.П. підтримав позовну заяву із збільшеними позовними вимогами. Щодо залучення до участі у справі в якості відповідача або третьої особи на стороні відповідача приватного нотаріуса Шептівського районного нотаріального округу Шмигельського Ю.П. заперечив.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізяслав помер ОСОБА_3 батько позивачки ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . За життя ОСОБА_3 являвся власником частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_3 за вказаною адресою також були зареєстровані з числа спадкоємців першої черги ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , та мати спадкодавця ОСОБА_4 , про що свідчить довідка виконавчого комітету Ізяславської міської ради № 2437 від 07.12.2021 року.

11 березня 2019 року на підставі поданої ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Шмигельським Ю.П. заведено спадкову справу № 56/2019. ОСОБА_4 подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини.

Приватним нотаріусом Шмигельським Ю.П. 27 листопада 2021 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого посвідчив, що спадкоємцем частки житлового будинку з прибудовами та надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_3 , є його дочка ОСОБА_2 .

18 жовтня 2022 року нотаріус видав свідоцтво на іншу частку цього ж будинку для спадкоємця ОСОБА_1 .

Так, свідок ОСОБА_7 повідомив суду, що він проживає неподалік домоволодіння по АДРЕСА_1 , знає позивачку та відповідача. Останній раз бачив ОСОБА_1 на похороні батька, до цього ОСОБА_8 приїздив, коли його батько був у лікарні.

Свідок ОСОБА_9 посвідчила, що стала проживати по сусідству із ОСОБА_10 з 2017 року, за весь період ОСОБА_8 бачила тільки на похороні батька.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області 20 липня 2020 року було постановлено рішення у справі № 675/2693/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , Ізяславської міської ради про визнання права власності на частку у спадковому майні. Вказаним рішенням визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом, право власності на:

- частку земельної ділянки загальною площею 0,1 га, кадастровий номер : :01:002:0385, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка за життя належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- частку земельної ділянки загальною площею 0,0235 га, кадастровий номер : :01:002:0386, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: м. Ізяслав, Хмельницької області, яка за життя належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Із матеріалів справи № 675/2693/19 вбачається, що від імені відповідача ОСОБА_1 на адресу суду із м. Боярка Київської області надійшла заява, в якій він не заперечує проти позовної вимоги та розгляд справи просить провести без його присутності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що про розгляд судом цивільної справи № 675/2693/19 у 2020 році для нього не було відомо і що будь-яких заяв у даній справі він не подавав.

Статтею 3 Цивільного кодексу України визначені загальні засади цивільного законодавства, серед яких є справедливість, добросовісність та розумність (п.6).

Згідно із ст. 1301 Цивільного кодексу України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Крім цього, відповідно до висновку Верховного суду від 14 листопада 2018 року у справі 2-1316/2227/11 у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На думку суду, дії позивача не відповідають засадам добросовісності та справедливості, також позивачем не доведено обставин, що можуть бути підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 жовтня 2022 року недійсним, а тому суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. При цьому суд враховує той факт, що ОСОБА_1 до смерті батька приїздив до житлового будинку, в якому той проживав, та певний період часу, хоч і незначний, проживав у спірному будинку.

На підставі ст.ст. 3, 29, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268, 1270, 1272 , керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 89, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Суддя П.В.Демчук