Справа № 129/2308/23
Провадження по справі № 2/129/806/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2023 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ковчежнюка В.М., заочно розглянувши без учасників справи та їх представників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Установив:

18.07.2023р. представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

19.07.2023р. надіслано запит щодо реєстрації місця проживання (перебування) відповідача.

04.08.2023р. отримано відповідь на запит.

04.08.2023р. відкрито провадження по даній справі.

У поданому позові ТОВ «Брайт Інвестмент» просить стягнути з ОСОБА_1 101452,69 грн. боргу та 2684,00 грн. судового збору.

Вимоги позову мотивує тим, що між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №0 від 14.12.2017 р. В свою чергу 24.03.2023р. між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу № 24/03/23, відповідно до якого до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.

Відповідно до договору відступлення права вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 101452,69 грн., з яких 60000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 41452,69 грн. відсотки за користування кредитом.

Відповідач позичені гроші та відсотки за користування ними, добровільно повертати відмовляється.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути без нього на підставі наявних в справі доказів, погодився на заочний розгляд справи у разі неявки відповідачки (а.с.53).

Відповідач двічі в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляла, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України була повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.45,52).

З урахуванням досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Доведено, що 14.12.2017 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № , відповідно до умов якого надано кредит у сумі 7813,57 грн. (п.1.1 Договору) терміном користування до 14.10.2018 р. (п.1.4 Договору).

За умовами вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 7813,57 грн., строком на 10 місяців, з процентною ставкою 12,70 % річних за умови належного виконання умов договору. У той же час, за умови неналежного виконання договору передбачена максимальна відсоткова ставка у розмірі 40% річних за користування кредитом.

24.03.2023р. між АТ «ОТП Банк та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу № 24/03/23, відповідно до якого до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.

У графіку розрахунків до Кредитного договору № від 14.12.2017 р. вказано, що сукупна вартість позики на дату погашення 14.10.2018 р. складає 7813,94 грн., що і складає тіло кредиту, що підтверджено розрахунком заборгованості, в якому після закінчення пільгового строку повернення кредиту 14.10.2028 р. нарахована заборгованість в сумі 101452,69 грн.

Останній платіж ОСОБА_1 здійснено 19.10.2021 р., тобто строк дії договору відповідачем пролонговано до 19.10.2021 р.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходив з того, що після закінчення строку кредитування (19.10.2021 р.) у правонаступника позикодавця ТОВ «Брайт Інвестмент» відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, через що, суд дійшов до висновку про безпідставність вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по основних та додаткових процентах за користування позикою за період з 20.10.2021 р. по 14.03.2023 р. у розмірі 81607,75 грн.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальник взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі 10-місячний строк + пролонгований строк до 19.10.2021 р. грошові кошти (суму позики), нараховані проценти та комісію за користування позикою у розмірі 19844,94 грн. ( 7813,94грн. тіло кредиту+12031 грн. відсотки в межах дії кредиту) не повернув.

Відповідно до статей 1046,1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного договору споживчого кредиту АТ «ОТП Банк», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а остання зобов`язалася повернути надану позику у повному обсязі 14.10.2018 р.

Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто за період з 14.12.2017 р. по 19.10.2021 р. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Заявлена позивачем сума заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою, як зазначено у розрахунку станом на 14.03.2023 р., включає період з 19.10.2021 р. по 14.03.2023 р., який виходить за межі строку кредитування.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованості за кредитним договором у розмірі 19844,94 грн. (7813,94 грн. - сума позики + 12031,00 грн. відсотки (з 14.12.2017 р. по 19.10.2021 р. 1405 днів; 7813,94*40%*(1/365)=8,563 грн. відсотки в день; 8,563*1405=12031,00 грн.).

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню на суму 19844,94 грн., тобто на 19,6 % (19845*100/101453=19,6%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам на підставі ст. 141 ЦПК України у розмірі 4936,30 грн. (2684*19,6%=526,00 грн. судовий збір; питання про стягнення витрат на правничу допомогу не вирішуються в зв`язку з відсутністю доказів про її сплату.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 3.07.2019 р. в справі № 342/180/17, 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, висновки якої є обов`язковими до врахування.

В решті позову необхідно відмовити через безпідставність позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265 ЦПК України,

Вирішив:

Позовні вимоги задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» , 19844,94 грн. (дев`ятнадцять тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» судовий збір в сумі 526,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити в зв`язку з безпідставністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: