Справа № 395/1260/23 Провадження № 2/395/315/2023

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Забуранного Р.А.,

при секретареві - Таран С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргород справу за позовом ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 р. до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом.

Позивач просить визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1 , російська федерація, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Позивач оповіщений в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі та просив задовольнити позов

Представник Новомиргородської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, 23.10.2023 року направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, щодо результату розгляду справи по суті покладається на розсуд суду.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У силу ст.1223 ЦК України позивач має право на спадкування як особа, визначена у заповіті.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12).

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

На законодавчому рівні 05 серпня 1992 року вперше було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року»).

У судовому засіданні безспірно з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 92 роки померла громадянка України ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане 14 вересня 2018 року. (а.с. 10)

За життя, на випадок своєї смерті, ОСОБА_2 склала заповіт від 01.05.2004 року, посвідчений Пурпурівською сільською радою Новомиргородського району, Кіровоградської області та зареєстрований у реєстрі за №225, у відповідності до якого все своє майно, а також всі права та обов`язки заповіла позивачеві - ОСОБА_1 (а. с. 11)

09.11.2018 року приватним нотаріусом Новомиргородського районного нотаріального округу зареєстровано за №105/2018 спадкову справу за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а. с. 37-76)

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №224/02-31 від 26 червня 2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходяться у АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене майно (а. с. 21)

У відповідності до копії архівної довідки Новомиргородської дільниці ОКП «Кіровоградське ООБТІ» №555250 від 26.06.2023 року, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 01.01.2013 року право власності не зареєстроване.

Згідно копії довідки (витягу з погосподарської книги за 2016-2020 роки) №291 від 27.06.2023 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 перебуває у власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .(а.с.14)

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Тому за відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, Новомиргородська міська рада Кіровоградської області є належним відповідачем у даній справі.

Враховуючи, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначила посмертну юридичну долю належного їй майна шляхом складання заповідального розпорядження, зваживши у сукупності наведені вище обставини, у тому числі відсутність інших спадкоємців щодо майна ОСОБА_2 , суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, не порушують законних прав та інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1 , російська федерація, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_2

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 21 листопада 2023 року.