Справа № 139/39/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 травня 2023 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Коломійцевої В.І.,

за участю:секретаря судових засідань Хонькович Л.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

його представника - адвоката Слізяк М.М. (яка приймає участь в режимі відеоконференції),

представника органу опіки і піклування виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради та служби у справах дітей Мурованокуриловецької селищної ради - Мельник Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Мурованокуриловецької селищної ради, служба у справах дітей Мурованокуриловецької селищної ради, про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 жовтня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З червня 2022 року сторони не проживають разом. 19 червня 2022 відповідач поїхала за кордон, де вона працює та влаштовує особисте життя. 13.01.2023 позивач подав позов про розірвання шлюбу з відповідачем. Після припинення спільного проживання сторін, син постійно проживає разом з позивачем, де створені всі належні умови для всебічного та належного виховання дитини, задоволення її соціальних, побутових та інших потреб, проте згоди щодо визначення місця проживання дитини з відповідачем не досягнуто. Остання має намір перевезти дитину за адресою свого нового місцезнаходження за межами території України. З такою позицією відповідача позивач не згідний. Вважає, що визначення місця проживання малолітнього сина разом з ним відповідатиме його інтересам, оскільки у дитині склався усталений ритм життя, він відвідує садочок, де має друзів-однолітків, позивач забезпечив йому належні соціально-побутові умови проживання, повною мірою займається його вихованням, всебічним розвитком, дитина зростає в любові та забезпечена усім необхідним. Крім того, стверджує, що не чинитиме жодних перешкод для спілкування сина з відповідачем ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 01.02.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 28.02.2023 року.

Ухвалою суду від 28.02.2023 року судом залучено для участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Мурованокуриловецької селищної ради, а також витребувано в Державній прикордонній службі України інформацію щодо перетину громадянкою ОСОБА_2 державного кордону України після 24.02.2022 року. В підготовчому засіданні оголошено перерву до 15.03.2023.

Ухвалою суду від 15.03.2023 року задоволено клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів, витребувано з органу опіки та піклування виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 . В підготовчому засіданні оголошено перерву до 10.04.2023.

16.03.2023 та 15.03.2023 року до суду надійшли витребувані документи.

Ухвалою суду від 10.04.2023 у справі закрито підготовче провадження, а її призначено до судового розгляду по суті на 20.04.2023.

20.04.2023 судове засідання було відкладено через неявку відповідача та відсутності відомостей про вручення їй повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свою позовну вимогу про визначення місця проживання дитини з ним. Суду пояснив, що з 21 жовтня 2016 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2 . Подружні відносини з дружиною не склалися, з червня 2022 року вона поїхала за кордон, залишивши дитину на нього. З того часу син постійно проживає з ним, дитина відвідує садочок, має багато друзів, у догляді за сином допомагає його мати, яка проживає в окремому будинку по сусідству. На разі шлюб з відповідачкою розірваний. Остання висловлює наміри вивезти дитину за кордон. Тому просить визначити місце проживання сина разом з ним.

Представник позивача адвокат Слізяк М.М. позов свого довірителя підтримала за обставин у ньому викладених. Просила задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, судові повістки, які направлялися за її зареєстрованим та останнім відомим місцем проживання повернулися до суду без вручення.

Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати.

Представник органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Мурованокуриловецької селищної ради, служби у справах дітей Мурованокуриловецької селищної ради Мельник Н.А. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала. Висновок органу опіки та піклування Мурованокуриловецької селищної ради про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком також підтримала. Суду пояснила, що комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті селищної ради та службою у справах дітей селищної ради було обстежено умови проживання дитини, проведено бесіду з батьками та дитиною та одноголосно прийнято рішення за те, що б визначити місця проживання дитини разом з батьком.

Суд, вислухавши пояснення позивача, інших учасників справи, допитавши свідка, дослідивши та оцінивши докази, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини 2 і 3 статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Усі питання щодо дитини вирішуються або обома батьками, або одним з них за погодженням або мовчазною згодою другого.

При спільному проживанні батьків здійснення батьківських прав складає невід`ємну частину життя сім`ї. Коли батьки проживають окремо, вони самостійно визначають, з ким з них повинна проживати дитина.

За цивільним кодексом України (ст. 29) місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Кожна особа має право на вільний вибір місця проживання (ч. 1 ст. 33 Конституції).

Однак визначення місця проживання дітей має свою специфіку, оскільки діти, як правило, в силу своєї психічної та фізичної незрілості, фактичної нездатності проживати самостійно мають проживати разом зі своїми батьками або з особами, які їх заміняють.

Отже чинне законодавство, встановлює особисте немайнове право батьків визначати місце проживання дитини.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Різного роду суперечності повинні долатись ними самими. Коли така мета не досягається, батьки (або один з них) можуть звернутись до органів опіки та піклування або до суду.

При цьому, презюмується, що батьки дотримуються інтересів дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 21 жовтня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21 жовтня 2016 року виданого виконкомом Степансківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с.6 - зворот).

В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Сторони припинили шлюбні відносини і малолітній ОСОБА_3 проживає з батьком позивачем по справі за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 згідно інформації з Державної прикордонної служби України перебуває за кордоном (а.с.77).

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.

На даний час згоди між батьками щодо визначення місця проживання дитини не досягнуто.

Абзац другий ч. 1 ст. 161 СК України приписує, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх.

Таким чином, сімейне право закріплює в обов`язковому порядку, що місце проживання дитини визначається тільки виходячи з її інтересів.

Під інтересами дитини треба розуміти забезпечення умов, необхідних для її повноцінного фізичного, психічного і духовного розвитку, що є неодмінним атрибутом належного сімейного виховання.

При цьому, суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

У судовому засіданні встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , 15 грудня 2016 року зареєстрований та проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить позивачеві на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2005 року (а.с.19).

Із акту перевірки матеріально-побутових умов від 20 січня 2023 року ОСОБА_1 (а.с.20) слідує, що житловий будинок по АДРЕСА_1 складається з 3-х кімнат, коридора та веранди. Будинок обладнаний пічним опаленням. Умови проживання задовільні. Є все необхідне для розвитку та навчання дитини. Продуктами харчування забезпечені. В підсобнім господарстві утримують свиноматку, кролі, кури, бджоли. Користуються земельними ділянками в розмірі 1,65 га.

Згідно довідки директора ЗДО «Сонечко» с.Привітне №7 від 11.01.2023 року, дитина ОСОБА_3 , 2016 року народження відвідує даний заклад. Починаючи з червня 2022 року вихованням дитини батько займається самостійно, оскільки дружина перебуває за кордоном. ОСОБА_1 приводить та забирає дитину з садочку, відвідує батьківські збори, виконує доручення вихователів. Дитина часто хворіє, потребує постійного догляду батька (а.с.5 - зворот).

ОСОБА_1 з 06 лютого 2023 року працює у ФГ «ОЛІМП» на посаді машиніст насіннєочисних машин. Його середньомісячна заробітна плата становить 7700 гривень (а.с.37).

За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно, має задовільний стан здоров`я (а.с.17).

Допитаний за клопотання позивача свідок ОСОБА_4 (мати позивача) суду показала, що з червня 2022 року відповідач залишила її сина та онука і пішла проживати до своєї матері, а потім виїхала за кордон. За цей час вона лише двічі навідувалася до дитини. Весь час вихованням та утриманням дитини займається її син, вона постійно допомагає йому з доглядом онука. Син багато уваги приділяє його розвитку та вихованню, вони мають особливу прив`язаність один до одного.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

У відповідності до ст.ст. 9,18 Конвенції про права дитини одним із основоположних принципів вирішення спорів щодо дітей являється найкращий інтерес дитини.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Рішенням виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області №56 від 30.03.2023 року надано висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказаний висновок (а.с. 83) було прийнято на підставі акту оцінки потреб сім`ї, наданої КЗ «Центр надання соціальних послуг Мурованокуриловецької селищної ради», психологічного дослідження ОСОБА_3 та висновку комісії, яка проводила обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини, виходячи з інтересів малолітньої дитини, з метою забезпечення виховання його у сім`ї, забезпечення гармонійного, фізичного, психологічного розвитку особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Із наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що проживання малолітнього ОСОБА_3 разом із батьком повною мірою відповідає його інтересам. Будь-яких підстав вважати, що внаслідок проживання із батьком права дитини можуть бути порушені, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визначити місце проживання дитини разом з батьком ОСОБА_1 , так як останній у повній мірі здатний забезпечити належні умови для проживання та виховання дитини, що буде повністю відповідати її інтересам та вимогам Закону.

При цьому суд відмічає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини.

У відповідності до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них.

Згідно ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Таким чином законодавчо закріплено право на спілкування з дітьми та участі у їх вихованні того з батьків, хто не проживає спільно з дітьми та відповідно обов`язок того з батьків, з ким проживають діти, не чинити перешкод у здійсненні такого права.

Отже, відповідач має гарантоване законом, рівне з батьком дитини право на спілкування зі своєю дитиною та право на її виховання. При цьому таке право повинно реалізовуватись саме в прямих контактах з дітьми, тобто на побаченні з ними, що є основною формою особистого спілкування.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 33, 52 Конституції України, ст.ст. 9, 18 Конвенції про права дитини, ст.ст. 19, 141, 160, 161, 171 СК України, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Мурованокуриловецької селищної ради, служба у справах дітей Мурованокуриловецької селищної ради, про визначення місця проживання дитини, про визначення місця проживання дитини, - задоволити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа-1: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради, , місцезнаходження: Вінницька область, смт Муровані Курилівці, вул. Соборна, 45.

Третя особа-2: Служба у справах дітей Мурованокуриловецької селищної ради, , місцезнаходження: Вінницька область, смт Муровані Курилівці, вул. Соборна, 45.

Повне рішення складено 15.05.2023.

Суддя: