Справа № 401/1218/23; 4-с/401/7/23

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 р. Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:головуючого судді Гармаш Т. І., при секретарі Липко О. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса),-
В С Т А Н О В И В:
Скаржник звернулась до суду із скаргою на бездіяльність Світловодського ВДВС в порядку ст. 447 ЦПК України.
Скаргу обґрунтовує тим, що 09 березня 2005 року вона придбала квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про що уклали договір купівлі-продажі квартири посвідчений 09 березня 2005 року. В лютому 2023 року вона мала намір здійснити продаж своєї квартири, але дізналася, що 06 травня 2008 року Світловодською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області було перенесення архівних заборон та здійснено обтяження № 7522031 на її квартиру - арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 листопада 2001 року серія АА № 083554 Світловодської ДВС відносно колишнього співвласника квартири ОСОБА_2 . Дане обтяження було зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 08 липня 2008 року, тобто більше ніж три роки після купівлі даної квартири. 21 лютого 2023 року вона звернулася до Світловодського ВДВС з вимогою зняти арешт з моєї квартири накладений постановою серія АА № 083554 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 листопада 2001 року. Проте листом від 21 лютого 2023 року їй було відмовлено. Роз`яснено, що виконавчі провадження в рамках яких було накладено обтяження знищені за закінченням строку їх зберігання та відомості до реєстру не вносились.
Ухвалою суду від 11.04.2023 року відкрито провадження за скаргою.
Представник скаржника та скаржник у судове засідання не з`явились, представник скаржника надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав скаргу та просив її задовольнити.
Представник виконавчої служби в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та пояснень суду не надав.
З`ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, що склалися між сторонами та дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу від 09 березня 2005 року та витягу з державного реєстру правочинів є власницею квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 7-8).
З копії інформаційної довідки № 322997368 від 16 лютого 2023 року вбачається, що 06 травня 2008 року Світловодською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області було перенесення архівних заборон та здійснено обтяження № 7522031 на вказану квартиру - арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 листопада 2001 року серія АА № 083554 Світловодської ДВС відносно колишнього співвласника квартири ОСОБА_2 (а.с. 10). Дане обтяження було зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 08 липня 2008 року.
З копії постанови АА № 083554 від 05 листопада 2001 року Світловодської державної виконавчої служби вбачається, що арешт на квартиру був накладений державним виконавцем при примусовому виконанні рішення суду. (а.с. 11)
Листом від 21 лютого 2023 року вих. № 6541 Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Трегуб Т. було відмовлено. Роз`яснено, що виконавчі провадження в рамках яких було накладено обтяження знищені за закінченням строку їх зберігання та відомості до реєстру не вносились. Надано інформацію, що обтяження були винесені на підставі: заборона № 7138577 від 06 травня 2008 року на підставі перенесення Світловодською державною нотаріальною конторою архівних заборон; арешт № 7522031 від 08 липня 2008 року на підставі постанови серії АА № 083554 від 05 листопада 2001 року, виданої Світловодською ДВС. ( а.с. 12).
У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року N 475/97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів N 2, 4. 7. та 11 до Конвенції". закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Положенням ч. 1ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 N 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57,58 Закону України "Про виконавче провадження".
Правове регулювання вказаних положень на сьогодні здійснюється положеннями статей 48, 50, 56 та 74 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження».
Верховний Суд розглядаючи питання ефективності захисту порушеного права особи на майно якого у рамках виконавчого провадження накладено арешт у постанові від 28.10.2020 року по справі 304/2494/20 зазначив, що позивач який є боржником перед банком, є стороною виконавчого провадження. У п.24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7.02.2014 №6 судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 813/1341/15 викладено наступний правовий висновок: У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
З огляду на викладене та враховуючи, що на даний час виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт на майно скаржника завершене та знищене у зв`язку з закінченням строку зберігання, суд погоджується з її доводами, викладеними у скарзі, що такий арешт, на даний час з урахуванням відсутності підстав його застосування, порушує права скаржника як власника майна.
Таким чином скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця підлягає задоволенню.
Керуючись абз.2 ч.1 ст.11, ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», ст.449-451 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) задовольнити.
Визнати незаконною бездіяльність Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), щодо вирішення питання про скасування арештів та обтяжень при закінчені виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 .
Припинити обтяження у виді арешту нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 7522031) зареєстроване на підставі постанови АА № 083554 від 05 листопада 2001 року Світловодської державної виконавчої служби, зареєстровано Світловодською міською державною нотаріальною конторою від 08 липня 2008 року за № 7522031.
Зобов`язати Світловодський відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) внести відомості про припинення обтяження у виді арешту нерухомого майна (номер запису про обтяження 7522031) зареєстроване на підставі постанови АА № 083554 від 05 листопада 2001 року Світловодської державної виконавчої служби, зареєстровано Світловодською міською державною нотаріальною конторою від 08 липня 2008 року за № 7522031.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали.
Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Т.І.Гармаш