Справа № 214/4282/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

20 листопада 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Андруха В.В.,

у відсутність представника відповідача ТОВ «Світ Авто Плюс»,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Авто Плюс» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Світ Авто Плюс» та просить суд установити факт перебування його у трудових відносинах з відповідачем з 31.10.2018 по 06.07.2020 на посаді менеджера (управителя» в торгівлі транспортними засобами, стягнувши заробітну плату за період з 31.10.2018 по 06.07.2020 у сумі 188 624,78 грн. з вирахуванням з цієї суми встановлених чинним законодавством України податків та зборів, посилаючись на відсутність відомостей про період його роботи у відповідача в Державному реєстрі загальнообов`язкового пенсійного страхування. В обґрунтування уточнених вимог у редакції позовної заяви від 06.07.2023 (а.с. 53-60) позивачем зазначено, що у період з 31.10.2018 по 06.07.2020 він працював у ТОВ «Світ Авто Плюс» на підставі наказу № 5/18-К від 30.10.2018 на посаді менеджера (управителя) в торгівлі транспортними засобами (код класифікатора професій 1451). Між ним з роботодавцем 30 жовтня 2018 року було укладено трудовий договір, положеннями якого передбачалась тривалість робочого часу 40 годин на тиждень та заробітна плата у готівковій чи безготівковій формі. ТОВ «Світ Авто Плюс» виплачувало заробітну плату йому регулярно в готівковій формі. За домовленістю сторін розмір його заробітної плати становив 10 000,00 грн., що також підтверджується наказом про прийняття його на роботу, фактично після усіх відрахувань розмір його заробітної плати «на руки» становив 7 500,00 грн., яку він отримував щомісячно. Жодного разу ТОВ «Світ Авто Плюс» не надавало йому розрахунковий лист по заробітній платі, тому у нього відсутні документи про суми, які були нараховані та фактично виплачені підприємством за період перебування у трудових відносинах. На період виконання трудових обов`язків йому навіть було видано довіреність від 20.12.2018 на представлення інтересів довірителя ТОВ «Світ Авто Плюс». Наказом № 3/20-К від 06.07.2020 його було звільнено з посади менеджера (управителя) в торгівлі транспортними засобами ТОВ «Світ Авто Плюс» за угодою сторін згідно пункту 1 статті 36 КЗПП України. Відповідні записи про прийняття на роботу та звільнення з роботи, зроблені відповідачем, наявні у його трудовій книжці. Однак 25.03.2023 у мобільному застосунку «Дія» він сформував довідку форми ОК-5 Пенсійного фонду України з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та виявив відсутність у реєстрі відомостей про перебування його у період з 31.10.2018 по 06.07.2020 у трудових відносинах з ТОВ «Світ Авто Плюс» та розмір його заробітної плати, що в подальшому може вплинути на період виходу його на пенсію та на розмір пенсії. При цьому роботодавцем не надано до Державної податкової служби України повідомлення про прийняття його, як працівника, на роботу, що фактично означає неналежне оформлення трудових відносин з ним, що змушує його звернутися до суду. На підставі частини 6 статті 235 КЗпП України ним зроблено розрахунок виходячи із середньомісячної заробітної плати штатних працівників за видами економічної діяльності (2010-2021) «Оптова та роздрібна торгівля; ремонт автотранспортних засобів та мотоциклів» у Дніпропетровській області, де у 2018 році такий розмір становив 7 388,00 грн., у 2019 році 9 102,00 грн., а у 2020 році 10 413,00 грн. Виходячи з даних Державної служби статистики України, ним здійснено розрахунок заробітної плати за указаний період, який становить у загальній сумі 188 624,78 грн. При цьому відповідач зобов`язаний нарахувати та сплатити відповідно до законодавства податки на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 31.10.2018 по 06.07.2020, тому просить вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 20 липня 2023 року прийнято до розгляду справу, розгляд ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2023 року за клопотанням позивача викликано свідка ОСОБА_2 у судове засідання для надання показань та витребувано з Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області інформацію та докази на підтвердження подання Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ Авто Плюс» () звіту форми 1ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору» відносно ОСОБА_1 за період з 2018 по 2020 роки та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Авто Плюс» належним чином завірені копії матеріалів особової справи ОСОБА_1 та інформацію щодо оформлення протягом 2018-2020 років відносно ОСОБА_1 , розрахунково-платіжних відомостей (типова форма П-6), а також доказів, які її підтверджують, чи будь-яких внутрішньо-облікових, у розумінні ведення бухгалтерського обліку документів підприємства, які підтверджують нарахування та виплату ОСОБА_1 , заробітної плати та здійснення з неї відрахувань. Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.

Протокольною ухвалою суду від 20 листопада 2023 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Андрух В.В. на задоволенні вимог наполягали з підстав, викладених у тексті позовної заяви.

Представник відповідача ТОВ «Світ Авто Плюс» про дату, час та місце розгляду справи вктре були повідомлені у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що приблизно у 2019 році він оформляв договір купівлі-продажу автомобіля у ТОВ «Світ Авто Плюс», звернувся туди по рекомендації друзів. Підприємство це знаходиться на території гіпермаркету «Метро». Едуард працював там менеджером та засвідчував договір купівлі-продажу від імені ТОВ «Світ Авто Плюс», ставив підпис та печатку товариства. Він особисто декілька разів за останні 7 років продавав автомобілі і звертався до ТОВ «Світ Авто Плюс» для оформлення договорів купівлі-продажу та саме ОСОБА_4 від імені відповідача оформлював йому документацію на продаж автомобілів. Він 05.12.2019 продав ВАЗ3302, а також здійснював продаж ВАЗ 3302 25.07.2020, 14.01.2021 та 24.03.2021 і завжди при оформленні брав участь від імені ТОВ «Світ Авто Плюс» позивач ОСОБА_4 .

Вислухавши доводи позивача та його представника, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

У статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині другій статті 2 КЗпП України зазначено, що працівник реалізує своє право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі чи організації, або з фізичною особою.

Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України).

Відповідно до частини першої статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим, зокрема, при укладенні контракту; при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Таким чином, за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Частиною третьою статті 94 КЗпП України встановлено, що питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Отже, підставою виплати заробітної плати є наявність трудових відносин між сторонами, які в свою чергу виникають шляхом укладення між сторонами трудового договору.

Суд може визнати трудовий договір укладеним за відсутності наказу чи розпорядження, лише за умови дотримання інших умов, необхідних для його укладення, зокрема виконання працівником обов`язку щодо надання паспорта або іншого документу, що посвідчує особу, трудової книжки, а у випадках, передбачених законодавством, - також документа про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інших документів, за наявності письмових чи інших доказів дотримання цих умов, окрім показань свідків.

З огляду на ці положення позивач повинен був дотриматися умов, необхідних для укладення трудового договору, а саме скласти заяву про прийняття на роботу, подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку тощо.

Згідно пунктів 1.1., 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Усі записи в трудовій книжці, зокрема, про прийняття на роботу, вносяться власником або уповноваженим органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку.

Встановлення факту наявності трудових відносин між робітником і роботодавцем можливе при встановленні виконання робітником трудових функцій, підпорядкування робітника правилам внутрішнього трудового розпорядку, забезпечення робітнику умов праці та виплати винагороди за виконану роботу.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від: 06 квітня 2020 року у справі № 462/7621/15-ц, 13 квітня 2020 року у справі № 344/2293/19, 24 листопада 2021 року у справі №361/3422/19, від 16 червня 2022 року у справі № 638/16444/19, 08 вересня 2023 року у справі № 132/1587/22, від 18 вересня 2023 року у справі № 754/12104/20-ц.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Позивачем ОСОБА_1 на доведення обставин наявності факту перебування його у трудових відносин з ТОВ «Світ Авто Плюс» надано до суду наказ № 5/18-К від 30 жовтня 2018 року за підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Авто Плюс» Карагозян В.С. про прийняття ОСОБА_1 на посаду менеджера (управителя) в торгівлі транспортними засобами (код класифікатора професій 1451) за трудовим договором з 31.01.2018 з посадовим окладом 10 000 гривень на місяць, з випробувальним терміном два місяці (а.с. 16 копія наказу).

Крім того, 30 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ Авто Плюс» в особі директора Карагозяна Віталія Суреновича, як роботодавцем, та ОСОБА_1 , як працівником, укладено трудовий договір, у якому сторони погодили посаду працівника, строк випробувального терміну, дату початку роботи, права та обов`язки сторін, тривалість робочого часу працівника, порядок оплати праці, тощо (а.с. 17-19 копія договору).

20 грудня 2018 року директором ТОВ «Світ Авто Плюс» Карагозян В.С. видано довіреність на уповноваження ОСОБА_1 представляти інтереси Товариства перед підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності (а.с. 20 копія довіреності).

Наказом № 3/30-К від 06 липня 2020 року за підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Авто Плюс» Карагозян В.С. звільнено ОСОБА_1 з посади менеджера (управителя) в торгівлі транспортними засобами з 06 липня 2020 року за угодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 21 копія наказу).

Указані відомості про прийняття на роботу та звільнення позивача з посади у ТОВ «Світ Авто Плюс» внесені до трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 22-27 копія трудової книжки), що не спростовано відповідачем у справі.

Разом з тим, у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 відсутні відомості про суму заробітку для нарахування пенсії, кількість трудових днів, сплату страхових внесків, у період з 31.01.2018 по 06.07.2020 (а.с. 28-30).

За відомостями Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на виконання ухвали суду від 27 жовтня 2023 року повідомлено, що згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ГУ ДПС, ТОВ «Світ Авто Плюс» () податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку за формою № 1-ДФ за період з 2018 по 2020 роки не надавало, у той час як частиною третьою статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З врахуванням викладеного, оскільки відповідачем не було належним чином оформлено трудові відносини з позивачем, що не спростовано учасниками процесу у судовому засіданні, суд вважає доведеним факт перебування позивача ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «Світ Авто Плюс» у період з 31.10.2018 по 06.07.2020.

Крім цього, позивач ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених вимог посилається також на застосування частини шостої статті 235 КЗпП України, відповідно до якої при винесенні рішення про оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу, у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації (крім випадків виконання робіт чи надання послуг за гіг-контрактом у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні»), орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про нарахування та виплату такому працівникові заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати, про нарахування та сплату відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи.

Тлумачення частині шостої статті 235 КЗпП України дозволяє зробити висновок, що у судовому порядку може бути встановлено факт трудових відносин з працівником та характер виконуваної роботи без належно оформлених трудових відносин, що є підставою для нарахування та стягнення судом заборгованості із заробітної плати за встановлений період роботи.

Позивачем виходячи з даних Державної служби статистики України щодо середньомісячної заробітної плати штатних працівників за видами економічної діяльності (2010-2021) «Оптова та роздрібна торгівля; ремонт автотранспортних засобів та мотоциклів» у Дніпропетровській області, де у 2018 році такий розмір становив 7 388,00 грн., у 2019 році 9 102,00 грн., а у 2020 році 10 413,00 грн., зроблено розрахунок заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності за період з 31.10.2018 по 06.07.2020, що склало загальну суму 188 624,78 грн. (а.с. 31-37, 57-58), який не спростований відповідачем та з яким погоджується суд, тому вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1 073,00 грн., сплачений ним при подачі позову за вимогу про встановлення факту трудових відносин, тому оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, суд вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача.

За вимогу про стягнення заробітної плати позивач звільнений на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому він підлягає стягненню в дохід держави у сумі 1 886,25 грн. (1% від ціни позову).

Керуючись статями 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення заробітної плати повністю.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ Авто Плюс» у період з 31.10.2018 по 06.07.2020 на посаді менеджера (управителя) в торгівлі транспортними засобами.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Авто Плюс» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 31.10.2018 по 06.07.2020 у сумі 188 624 (сто вісімдесят вісім тисяч шістсот двадцять чотири) гривні 78 коп. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Авто Плюс» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Авто Плюс» до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у сумі 1 886 (одна тисяча вісімсот вісімдесят шість) гривень 25 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Андрух Віталій Васильович, місце діяльності за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ Авто Плюс», , місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, буд. 7, кімн. А1.

Повний текст рішення складено 21 листопада 2023 р.

Суддя А.В. Ткаченко