Справа №717/221/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

за участі секретаря: Тихоненко І.В.

розглянув в залі суду смт. Кельменці за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Представник позивача ОСОБА_3 подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву, у якій просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу, між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладеного 16.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції в Чернівецькій області актовий запис № 13 від 16.02.2016 року. Ухвалити рішення, яким стягнути із ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць. Стягнути із відповідача судові витрати.

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_2 відзив та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не подав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дошлюбне прізвище ОСОБА_6 , зареєстрували шлюб 16 лютого 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 13. Сторони мають малолітню доньку ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає з позивачкою та перебуває на утриманні ОСОБА_1 . Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_7 виданим 16 лютого 2016 року на бланку серії НОМЕР_1 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 виданого 26 травня 2016 року на бланку серії НОМЕР_2 , довідками №№ 03, 04 виданими старостою Оселівського старостинського округу Лівинецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області 10 січня 2023 року, актом обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 від 10.01.2023 року.

Позов заявлений з тих підстав, що з весни 2021 року по даний час сторони спільно не проживають, сторони не ведуть спільного господарства, відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу та утримання дитини.

Суд вважає, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася та існує тільки формально, оскільки вони не підтримують сімейних стосунків і не ведуть подружнього життя, а подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам позивача.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачка посилалася на те, що сторони не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

В порушення ст. 43 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям.

Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу, слід задовольнити.

Відповідно до ст. 180 СК України, відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину.

Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини сторін. Згідно вимог ст. 181 СК України ОСОБА_1 має право на отримання аліментів від відповідача ОСОБА_2 у частці від доходу відповідача або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право ОСОБА_1 порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально свою дитину.

Згідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини.

Суд також враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2023 рік прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року складає 2833 гривні.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні з позивачкою зобов`язаний нести витрати на утримання доньки сторін.

В порушення вимог ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні матеріально утримує дитину та забезпечує доньку відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України.

Також в порушення вимог ЦПК України, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що він має незадовільний стан здоров`я та має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб.

Суд вважає безпідставною вимогу позивачки про визначення розміру аліментів у розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не визначає мінімального розміру аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч.2 ст.182 СК України.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково.

Згідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При визначенні часу, з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що заява надійшла до суду 07 лютого 2023 року.

Суд вважає, що по справі слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували розмір заробітної плати відповідача, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підставі п. 4 ч. 2 ст. 18, ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112, ст. ст. 179 - 183, 186, 191 СК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , жительки с. Оселівка Дністровського району Чернівецької області, до ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , жителя АДРЕСА_1 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який було зареєстровано 16 лютого 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 13 - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 07 лютого 2023 року і до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, в сумі 1416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) гривень 50 (п?ятдесят) копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 14 березня 2023 року.

Надіслати сторонам копії рішення протягом двох днів з дня його складання.

Суддя: