Справа № 203/2723/23
Провадження № 2/0203/1045/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пилипенко А.С.,

за участю представника позивача адвоката Кисельова Б.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем та встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

19 травня 2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_4 , з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем та встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка доводиться померлій ОСОБА_5 донькою. ОСОБА_6 батько позивачки, який доводиться чоловіком ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від шлюбу позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_7 мають дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - « ОСОБА_8 »), ІНФОРМАЦІЯ_5 . Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 був розірваний. На день смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, що складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . 03 вересня 1993 року державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Ляховою Р.М. був посвідчений заповіт за реєстровим № 2-5652 за яким ОСОБА_5 на випадок своєї смерті розпорядилась: «усе моє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось заповідаю ОСОБА_1 ». 06 квітня 2023 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко Л.О. із заявою про прийняття спадщини та проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 . 06 квітня 2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко Л.О. заведена спадкова справа № 8/2023 до майна ОСОБА_5 . Крім того, на замовлення позивачки було виготовлено технічний паспорт від 14.04.2023 р. № ДМР48171 (кв. 2110) на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.04.2023 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко Л.О. було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 . Відмова обґрунтована відсутністю заяви про прийняття спадщини поданої у встановлений законом строк, а також через те, що спадкоємиця не прийняла спадщину, так як не проживала та не була зареєстрована разом з померлою за однією адресою на день її смерті. Однак, строк на прийняття спадщини позивачка не пропустила і не могла пропустити, оскільки позивачка проживала разом із матір`ю, на час відкриття спадщини за своєю адресою реєстрації: АДРЕСА_3 , тому вона вважається такою, що прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. До того ж позивачкою при подачі документів нотаріусу, було встановлено, що в заповіті ім`я спадкодавця зазначено « ОСОБА_9 », а в свідоцтві про народження позивачки ім`я спадкодавця мовою оригіналу зазначено « ОСОБА_9 ». Невірне зазначення імені спадкодавця у заповіті складеного на позивачку та у свідоцтві про народження позивачки, порушує її права, оскільки прямо впливає на виникнення, зміну та припинення особистих майнових прав, а саме створить суттєві перешкоди в подальшому при оформленні її спадкових прав. Враховуючи викладене позивачка просить суд встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем та встановити факт належності правовстановлюючого документу, судові витрати по справі покласти на позивачку. (а.с.1-9)

Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру та відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів - фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.а.с.65, 69), ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. (а.с.70-71)

В підготовче судове засідання 23 серпня 2023 року з`явились представник позивачки та відповідач ОСОБА_2 , відповідачка ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. (а.с.67) В даному підготовчому судовому засіданні було задоволено клопотання представника позивачки, витребувано копію спадкової справи та оголошено перерву до 11 вересня 2023 року. (а.с.а.с.79, 80-81)

29 серпня 2023 року від приватного нотаріуса надійшла копія спадкової справи. (а.с.86-91)

В підготовче судове засідання 11 вересня 2023 року сторони по справі не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких просили призначити справу до судового розгляду. (а.с.а.с.93, 94) Також в даному підготовчому засіданні було задоволено клопотання представника позивачки про виклик свідків. Оскільки всі дії з підготовки справи до розгляду в судовому засіданні були виконані 11 вересня 2023 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 жовтня 2023 року. (а.с.а.с.95 ,96)

Судове засідання 11 жовтня 2023 року не відбулося у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні. (а.с.99)

В судовому засіданні 31 жовтня 2023 року за участю позивачки, її представника та відповідача ОСОБА_2 було проведено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява від неї, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. (а.с.67)

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пояснили, що є сусідами позивачки. Позивачка та її матір ОСОБА_5 разом проживали за адресою: АДРЕСА_3 . Позивачка проживала зі своєю матір`ю з моменту її хвороби і до смерті останньої, доглядала її, вела господарство.

Заслухавши думку сторін по справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується: свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11 травня 2021 року, виданим Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (актовий запис № 344); довідкою про причину смерті від 11 травня 2021 року № 75; довідкою на одержання та поховання праху від 12 травня 2021 року № 4438. (а.с.а.с.14, 15, 16-17)

Позивачка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , доводиться померлій ОСОБА_5 донькою, що підтверджується свідоцтвом про народження (мовою оригіналу) « ОСОБА_14 » (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 ) серії НОМЕР_2 від 21 травня 1952 року (актовий запис № 165) та свідоцтвом про укладення шлюбу між (мовою оригіналу) « ОСОБА_15 и ОСОБА_14 » від 23 березня 1974 року серії НОМЕР_3 (актовий запис № 542). (а.с.а.с.18, 19)

ОСОБА_6 батько позивачки ОСОБА_1 , який доводиться чоловіком ОСОБА_16 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 07 липня 1975 року (актовий запис № 3313). (а.с.20)

Від шлюбу позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_7 мають дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - « ОСОБА_8 »), ІНФОРМАЦІЯ_9 . (а.с.а.с.21-24, 25-27)

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 13 травня 1987 року (актовий запис № 47). (а.с.28)

На день смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, що складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на вказану квартиру підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Фартушною Т.М. від 14 грудня 2018 року за реєстровим № 1169, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.2018 № 149548453. (а.с.а.с.29-30, 31)

03 вересня 1993 року державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Ляховою Р.М. був посвідчений заповіт за реєстровим № 2-5652 за яким ОСОБА_5 на випадок своєї смерті розпорядилась: «усе моє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось заповідаю ОСОБА_1 ». (а.с.37-38)

06 квітня 2023 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко Л.О. із заявою від 06.04.2023 р. № 24 про прийняття спадщини та проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 . (а.с.39)

06 квітня 2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко Л.О. заведена спадкова справа № 8/2023 до майна ОСОБА_5 , що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 06.04.2023 № 72062595. (а.с.40)

На замовлення позивачки було виготовлено технічний паспорт від 14 квітня 2023 року № ДМР48171 (кв. 2110) на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.41-53)

Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 квітня 2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Коваленко Л.О. було відмовлено позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 . Відмова обґрунтована відсутністю заяви про прийняття спадщини поданої у встановлений законом строк, а також через те, що спадкоємиця не прийняла спадщину, так як не проживала та не була зареєстрована разом з померлою за однією адресою на день її смерті. (а.с.54)

Щодо позовних вимог про встановлення факту спільного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини слід зазначити наступне.

Як вбачається з відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа № 8/2023. Померла ОСОБА_5 склала заповіт на ім`я своєї доньки - ОСОБА_1 . Наявність заповіту усуває від спадкування спадкоємців за законом. Але через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у позивачки є необхідність встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Необхідною умовою для встановлення факту проживання позивачки разом із спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків.

Позивачка ОСОБА_1 та її матір ОСОБА_5 проживали однією сім`єю на час відкриття спадщини, матір позивачки переїхала жити до її квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 на період ремонту у новій квартирі. Згодом здоров`я ОСОБА_5 значного погіршилось тому в неї не було можливості повернутись до нової квартири. За адресою реєстрації позивачки вона разом з матір`ю проживали до її смерті. За час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були пов`язані спільним побутом та мали спільний бюджет, вели спільне господарство, разом оплачували комунальні послуги, спільно витрачали кошти на продукти. Позивачка купувала ліки та здійснювала лікування та догляд за своєю матір`ю. Вказані факти підтвердили допитані у судовому засіданні свідки.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими та електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Таким чином щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом, як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно п.п.4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.п.3.22 п.3 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Метою встановлення факту спільного проживання позивачки зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Іншої можливості встановити цей факт крім, як в судовому порядку позивачка не має.

Враховуючи наведене, можна дійти висновку про обґрунтованість позовної вимоги про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки вищевказаними обставинами підтверджується факт проживання позивачки ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме за адресою: АДРЕСА_3 , на час відкриття спадщини.

Щодо позовних вимог про встановлення факту належності заповіту спадкодавцю слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що в заповіті матері позивачки ОСОБА_5 на першій сторінці по тексту де вказуються данні про прізвище, ім`я, по батькові заповідача, українською мовою зазначено - « ОСОБА_5 ». В свою чергу в свідоцтві про смерть спадкодавця - ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 від 11 травня 2021 року, по тексту в графі де вказуються прізвище, ім`я, по батькові померлої особи, українською мовою зазначено « ОСОБА_5 ». Тобто ім`я матері позивачки, яке вказано українською мовою на першій сторінці заповіту від 03 вересня 1993 року № 2-5652, не співпадають з ім`ям матері, яке вказано українською мовою в свідоцтві про смерть спадкодавця - ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 від 11 травня 2021 року.

Факт належності заповіту від 03 вересня 1993 року № 2-5652, посвідченого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Ляховою Р.М., матері позивачки ОСОБА_5 , підтверджується наступними письмовими доказами:

- копією договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.12.2018 р. № 1169;

- копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.2018 № 149548453;

- копією довіреності посвідченої від 14.07.2018 р. № 2-529;

- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 від 11.05.2021 р.;

- копією довідки про причину смерті ОСОБА_5 від 11.05.2021 р. № 75;

- копією довідки на одержання під поховання праху ОСОБА_5 від 12.05.2021 р. № 4438.

Враховуючи, що у представлених документах збігаються прізвище, ім`я та по батькові матері позивачки, дата її народження та дата смерті, суд приходить до висновку, що зібрані докази вказують на наявність підстав вважати, що розбіжності в написанні імені матері позивачки у заповіті ніж в інших документах є результатом допущеної орфографічної помилки через співзвучність імен до прикладу « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_9 », що стало наслідком допущеної помилки в написанні імені спадкодавця в заповіті.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення факту необхідно позивачці для оформлення документів про прийняття спадщини за заповітом, суд приходить до висновку, що така вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про встановлення факту родинних відносин позивачки із спадкодавцем слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що в свідоцтві про народження позивачки серії НОМЕР_2 від 21 травня 1952 року, ім`я спадкодавця ОСОБА_5 мовою оригіналу зазначено « ОСОБА_9 ». В свою чергу в свідоцтві про смерть спадкодавця - ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 від 11 травня 2021 року, по тексту в графі де вказуються прізвище, ім`я, по батькові померлої особи, українською мовою зазначено - « ОСОБА_5 ». Тобто ім`я матері позивачки, яке вказано російською мовою в свідоцтві про народження позивачки серії НОМЕР_2 від 21 травня 1952 року, не співпадають з ім`ям матері, яке вказано українською мовою в свідоцтві про смерть спадкодавця - ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 від 11 травня 2021 року.

Невірне зазначення імені спадкодавця у свідоцтві про народження позивачки прямо впливає на виникнення, зміну та припинення її особистих майнових прав, що може створити суттєві перешкоди при подальшому оформленні її спадкових прав.

Позивачка ОСОБА_1 доводиться донькою спадкодавцю ОСОБА_5 , з огляду на свідоцтво про народження (мовою оригіналу) « ОСОБА_14 » (дошлюбне прізвище- ОСОБА_1 ) серії НОМЕР_2 від 21 травня 1952 року (актовий запис № 165).

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 як спадкоємцем та ОСОБА_5 як спадкодавцем підтверджується тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно перебувають у позивачки, позивачка за довіреністю виданою спадкодавцем займалась пошуком та покупкою спадкової квартири. Також факт родинних відносин підтверджується, долученими до позовної заяви, спільними фотокартками. (а.с.55-59) Крім того, допитані у судовому засіданні свідки, підтвердити той факт, що ОСОБА_1 доводилась донькою ОСОБА_5 , та вони тривалий час мешкали разом за однією адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими та електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 року «Про Судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки.

У відповідності до вимог ст.ст.234, 256, 258 ЦПК України, роз`яснень п.1, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Враховуючи вищевикладене та докази надані позивачкою в їх сукупності, а також те, що встановлення факту необхідно позивачці для оформлення документів про прийняття спадщини за заповітом, суд приходить до висновку, що така вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судові витрати позивачки, які складаються зі сплаченого нею судового збору в розмірі 3 220 грн. 80 коп., на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів. Однак, враховуючи волевиявлення позивачки, судовий збір з відповідачів на її користь не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем та встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що спадкоємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_6 ), фактично проживала разом зі своєю матір`ю спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , на час відкриття спадщини.

Встановити факт належності заповіту - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Ляховою Р.М. від 03 вересня 1993 року за реєстровим № 2-5652 від імені « ОСОБА_5 ».

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_6 ), є донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпро.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня підписання його повного тексту.

Повний текст рішення складено 10.11.2023 р.

Суддя С.В. Єдаменко