Дата документу 31.10.2023
Справа № 334/6852/23
Провадження № 2/334/2775/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Явісенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Концерну «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, обґрунтовуючи вимоги тим, що концерн «Міські теплові мережі» у період з 01.01.2016 по 31.10.2021 надав послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на суму 46467,10грн., де мешкає відповідачка. Оплату за надані послуги відповідачка не здійснює, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 46467,10 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у зв`язку зі зверненням із позовом до суду в розмірі 2684,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому ЦПК України порядку. Звернувся із заявою про розгляд справи без його участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася. До суду надіслала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити частково, при винесенні рішення застосувати позовну давність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статутом Концерну «МТМ`основною метою діяльності концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу концерну. Концерн «МТМ» є власником виробленої теплової енергії.

Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (надалі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, централізоване постачання гарячої води - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання.

Відповідно до Правил, централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги».

Судом встановлено, що позивач у період з 01.01.2016 по 31.10.2021надав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою де мешкає відповідачка - АДРЕСА_1 , на суму 46467,10 грн., що підтверджується довідкою щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Згідно із Витягом з реєстру територіальної громади м.Запоріжжя, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надаються Концерном «МТМ» за вказаною адресою, є ОСОБА_1 , на ім`я якої оформлено особовий рахунок НОМЕР_1 .

Згідно наданого позивачем розрахунку, за період з 01.01.2016 по 31.10.2021 існує заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у загальній сумі 46467,10 грн.

Відсутність укладеного між сторонами договору не виключає обов`язку здійснювати оплату фактично отриманих послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склались фактичні договірні відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносини, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р.Між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносини, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно зі звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено обов`язок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за ст. 25 вказаного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Оскільки відповідачка є споживачем послуг Концерну «Міські теплові мережі», але оплату за отримані послуги підприємства не вносить у повному обсязі і у встановлені законом строки, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за надані послуги.

Відповідачка заявила про застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із приписами ст.ст. 260, 261 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). В даному випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Згідно матеріалів справи, Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду 25.08.2023 з позовом про стягнення заборгованості, яка утворилась за період з 01.01.2016 по 31.10.2021.

Отже, в межах загального строку позовної давності перебуває період заборгованості з 25.08.2020 по дату розрахунку 31.10.2021.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії,що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Отже, здійснення відповідачем платежу в меншому розмірі, аніж було нараховано Концерном «Міські теплові мережі», не свідчить про визнання відповідачем боргу за попередній період.

Згідно з розрахунком, в межах загального строку позовної давності відповідачкою було здійснено платіж у липні 2023 року в сумі 1500,00 грн., у лютому 2023 року у сумі 433,90 грн. та у січні 2023 року у сумі 2230,78 грн., що вказує на переривання позовної давності.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 257, 264 ЦК України підлягає стягненню заборгованість за період з 01.01.2020 по 31.10.2021 (дата розрахунку).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, який відповідачкою не спростований, на кінцеву дату розрахунку заборгованості, тобто станом на 31.10.2021, утворилась заборгованість у сумі 50631,78 грн., з якої заборгованість в межах визначеного строку позовної давності (з 01.01.2020 по 31.10.2021) становить 24564,35 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки.

В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 1422,52 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 141, 263-265, 268 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 24564,35 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір в розмірі 1422,52 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Концерн «Міські теплові мережі», , юридична адреса: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський,137.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Турбіна Т. Ф.