Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.

при секретарях - Товченко К.М., Позднякові В.С., Йогансен К.Д., Смушкової В.В.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача 1 - Швед А.О.,

представника відповідача 2 - Постульги В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, Приватного акціонерного товариства - «Поліграфкнига» корпоративного підприємства ДАК Укрвидавполіграфія», третя особа - Головне управління житлового господарства виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації про усунення перешкод у приватизації права житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2019 року позивач звернувся з позовом до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа - Головне управління житлового господарства виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації про усунення перешкод у приватизації права житлового приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.10.2017 позивач звернулася до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням приватизації квартири АДРЕСА_1 .

На звернення позивача уповноважені особи Подільської районної в місті Києві державної адміністрації відмовили, через те, що відсутній ордер на право зайняття житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Зазначає, що на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 20.10.2004 №1917 «Про використання будинку по АДРЕСА_1 » відомчий будинок ВАТ «Поліграфкнига», який використовувався, як гуртожиток і визнаний жилим будинком з поквартирним заселенням позивач вселилася до квартири АДРЕСА_1

На звернення позивача у керуючу компанію з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва даної квартири, позивачу відповіли, що не можуть прийняти заяву, оскільки у неї відсутній оригінал ордеру про вселення.

Позивач вважає, що її право на приватизацію житла порушене і вона має право на його захист.

З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги.

07 жовтня 2019 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Корніловій Ж.О.

02 листопада 2020 року згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Гребенюка В.В.

28 січня 2021 року згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.02.2021 було відкрито провадження по справі та справу призначено за правилами загального позовного провадження.

03 березня 2021 року до суду представником Подільської районної у м. Києві державної адміністрації подано відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позивач звернулась до Відділу з питань майна комунальної власності Подільської районної у м. Києві державної адміністрації з заявою оформити передачу в приватну спільну сумісні власність квартири за адресою: АДРЕСА_1 на одну особу.

Позивачу було відмовлено, оскільки не було надано всіх необхідних документів для оформлення приватизації, а саме: відсутня копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку та відсутня довідка про реєстрацію місця проживання громадян, які приймають участь у приватизації. Крім того, позивач на квартирному обліку у Подільському районі не перебуває та за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб не значиться.

Просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

22 березня 2021 року до суду від представника Головного управління житлового господарства виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації надійшло клопотання про заміну третьої особи.

28 квітня 2021 року до суду позивачем подано заперечення на відзив на позовну заяву в яких просить задовольнити позовні вимоги та видати свідоцтво про власність.

15 липня 2021 року позивачем до суду подано уточнену позовну заяву в якій просить суд визнати за позивачем право на приватизацію житлового приміщення у житловому будинку з поквартальним заселенням за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності ордера на жиле приміщення та визнати право користування житловим приміщенням № АДРЕСА_1 у житловому будинку з поквартальним заселенням за адресою: АДРЕСА_1 з 1999 року.

08 вересня 2021 року до суду представником Подільської районної у м. Києві державної адміністрації подано відзив на уточнену позовну заяву. Просить у задоволенні вимог відмовити в повному обсязі посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву поданому раніше.

18 жовтня 2021 року до суду позивачем подано заперечення на відзив на позовну заяву в яких просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

В судовому засіданні представники відповідачів заперечували щодо задоволення позовних вимог та просили відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно п. 5 ст. 5 даного Закону, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Згідно ст. 3 вище зазначеного Закону, приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Згідно із частинами першою та другою статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Пунктом 2 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР (далі - Положення), затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від № 37, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Через це зазначені приміщення повинні знаходитися у безпосередній близькості від дільниці, яка ними обслуговується (їх робочого місця).

Згідно з пунктом 3 Положення, жиле приміщення включається до числа службових рiшенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. Вiдповідно до частини 1 статті 122 Житлового кодексу на підставi рiшення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» у районах міста Києва діють районні в місті Києві державні адміністрації, які підпорядковуються Київській міській державній адміністрації, а в разі утворення районних у місті Києві рад також є підзвітними і підконтрольними відповідним радам як виконавчі органи таких рад.

Частиною другою статті 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Пунктом 1 розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської мiської державної адміністрації) від 30 вересня 2010 № 787 «Про організаційно-правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київської міської ради» від 9 вересня 2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» утворено з 31 жовтня 2010 року Подільську районну в місті Києві державну адміністрацію, підпорядковану виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації). Згідно статті 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй вiдповiдною радою.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Положеннями ст. 9 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) визначено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і п. 4 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

В силу ч. 1 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Порядок надання службових жилих приміщень установлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншого громадського об`єднання (ст.121 ЖК України).

На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ради видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення (ч. 1 ст. 122 ЖК України).

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 02.10.2017 позивач звернулася до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням приватизації квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 для оформлення та видачі свідоцтва про право власності, визначено перелік необхідних документів для приватизації квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках.

Листом Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 106/25/К-266 від 26.10.2017 позивачу було відмовлено у приватизації квартири АДРЕСА_1 , оскільки не було надано всіх необхідних документів для оформлення приватизації, а саме: відсутня копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку та відсутня довідка про реєстрацію місця проживання громадян, які приймають участь у приватизації.

Керуюча компанія відповідно до статуту керуючої компанії, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 6 січня 2015 № 2, зокрема, здійснює господарську діяльність з утримання, обслуговування, експлуатації житлового та нежитлового фонду комунальної власності Дарницького району міста Києва, який закріплено за підприємством на праві господарського відання, та контроль за використанням житлових приміщень за призначенням, переплануванням та вжиття заходів в установленому порядку відповідно до вимог законодавства.

Як вбачається з відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» № 10663-1791 від 21.05.2021, відповідно до розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 29.01.2015 № 50 «Про передачу на баланс та закріплення на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» житлового та нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та приватизованого житлового фонду з метою подальшого обслуговування» на обслуговуванні Комунального підприємства не перебуває гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

За змістом ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 816 ЦК України у договорі найму житла мають бути вказані особи, які проживатимуть разом із наймачем. Ці особи набувають рівних з наймачем прав та обов`язків щодо користування житлом.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Як вбачається з відповіді Приватного акціонерного товариства - «Поліграфкнига» корпоративного підприємства ДАК Укрвидавполіграфія» № 45 від 21.05.2021, «Поліграфкнига» вважає проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не законним, оскільки документів, що надавали право на вселення та реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 в житловому будинку з поквартирним заселення не видавалось. Крім того, підтриємство не має законних підстав для заключення договорів найму квартири в зазначеному житловому будинку, так як « Поліграфкнига » являється балансоутримувачем зазначеного будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В контексті зазначених вище правових норм при зверненні до суду заявник повинен зазначити про порушене право, яке має бути захищене судом. Наявність порушеного права слід вважати існуючим, якщо буде установлено, що позивач звертається до суду за захистом своїх прав, які виникли або існували на законній підставі.

Відповідно до довідки відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 29 від 24.02.2021, ОСОБА_1 на обліку у Подільському районі не перебуває.

Крім того, за інформацією відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування особи Подільської районної в місті Києві державної адмінстрації за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані особи не значаться.

Отже, звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилається на правомірність поселення у спірну кімнату за адресою: АДРЕСА_1 , проте таких доказів матеріали справи не містять.

Зазначене дає підстави для висновку, що спірна кімната у гуртожитку не є помешканням, наданим позивачу у визначений законом спосіб, відтак у позивача відсутні законні очікування щодо права користування саме цим житлом.

Крім того, у ОСОБА_1 не було ордеру на підставі якого вона вселилася у спірну кімнату, договір найму вказаної кімнати також відсутній.

Матеріалами справи жодним чином не підтверджено факт права користування позивачем спірною кімнатою на законних підставах.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При вирішенні спору щодо порушеного, на думку позивача, його права за його позовом про визнання права користування кімнатою та зобов`язання видати ордер, судом враховуються зазначені норми закону щодо можливого захисту лише тих прав, які виникли або існували на законній підставі та встановлені судом обставини, на які посилався відповідач про те, що рішення про надання житлового приміщення у гуртожитку не приймалося та спеціальний ордер на вселення відповідно до Положення про гуртожитки на вселення у спірну кімнату позивачу не видавався й договір найму з нею не укладався, що є підставою для відмови у позові про усунення перешкод у приватизації права житлового приміщення.

З огляду на підстави відмови у задоволенні позовних вимог, зокрема у зв`язку із відсутністю порушеного права або інтересу, судом не надається оцінка доводам, на які позивач посилається, як підстави для задоволення її позову.

Таким чином, суд, належно оцінивши всі докази у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги про про усунення перешкод у приватизації права житлового приміщення задоволенню не підлягають.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Керуючись Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», 810, 816 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, 9, 58, 61, 64, 118 ЖК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, Приватного акціонерного товариства - «Поліграфкнига» корпоративного підприємства ДАК Укрвидавполіграфія», третя особа - Головне управління житлового господарства виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації про усунення перешкод у приватизації права житлового приміщення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 24.04.2023.

Суддя А.М.Анохін