Номер провадження 2/754/3464/23
Справа №754/7024/23
РІШЕННЯ

Іменем України

06 листопада 2023 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Париста А.С.

за участі: представника позивача - Озерана О.С.

представника відповідача - Фєтісова Є.П.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2023 року до Деснянського районного суду міста Києва звернулась ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Ціна позову - 773288,70 гривень.

Свою позовну заяву позивач обґрунтував наступним.

11 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між Позивачем та Відповідачем, актовий запис №2191. У Позивача та Відповідача у цьому шлюбі народилась дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка нині проживає та знаходиться на утриманні із Позивачем. Слід зазначити, що Відповідач не має бажання допомогти з утриманням малолітньої дитини із розладами здоров`я, що й стало найбільшою причиною для розірвання даного шлюбу. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року у справі № 755/3684/21 шлюбу між Позивачем та Відповідачем розірвано, що підтверджується роздруківкою з Єдиного державного реєстру судових рішень та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану. Варто зазначити, що Дніпровським районним судом міста Києва у справі № 755/3684/21 не розглядалось питання утримання дитини, а також витрат пов`язаних із утриманням дитини. Зазначаємо, що Відповідач не бере участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (тяжкою хворобою), яка передбачена ст..185 Сімейного кодексу України. Варто зазначити, що Відповідач є працездатною особою, яка самостійно утримує та проживає разом із спільною дитиною Позивача та Відповідача. Позивач є підприємцем та має можливість отримувати дохід від дисидентів від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоксі Рент Хоум», оскільки є одноособовим учасником вказаного товариства. Також, варто зазначити, що ще Позивач займала посаду директора в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фоксі Рент Хоум». Оклад згідно штатного розпису також дозволяв Позивачу утримувати дитину з інвалідністю. Окрім цього, у позивача залишились грошові кошти з продажу належній їй квартири та автомобіля. Позивач, вимушена одноосібно утримувати неповнолітню дитину від попереднього шлюбу. Разом з тим, у зв`язку з відсутністю участі в утриманні та забезпеченні необхідного лікування, госпіталізації, реабілітації спільної дитини сторін з боку Відповідача та скрутним матеріальним становищем Позивача, остання була вимушена позичати грошові кошти у своїх друзів та рідних. Вказані кошти було запозичено з метою використання їх для подальшої підтримки фізичної та психічної життєздатності спільної дитини сторін. Позивач повернула позичені кошти, проте немає жодної впевненості у тому, що вона зможе й в подальшому заробляти та знаходити грошові кошти для утримання своє доньки. Позивачу відомо, що Відповідач є підприємцем, зокрема, власником сервісу з ремонту автомобілів, працездатною особою. За місцем своєї підприємницької діяльності отримує дохід, проте, який станом на дату подачі цього позову Позивачу не відомий.

З огляду на такі обставини, Позивач не вбачає наявної можливості здійснювати самостійно утримання дитини, забезпечення дитини необхідним, визначеним лікарем харчуванням, а також оплату систематичного необхідного лікування та підтримання життєздатності організму дитини. Такі обставини стали підставою для звернення до суду, з метою захисту своїх та своєї неповнолітньої дитини прав.

Варто зазначити, що малолітня дитина Позивача та Відповідача, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула статус дитини-інваліда до 18 років, внаслідок діагностування їй дитячого аутизму з якісним порушенням соціальної взаємності, комунікації, розладом розвитку рецептивного та експресивного мовлення (ЗМН 1 рівня), стереотипними рухами, вторинною когнітивною недостатністю, а також розладу сну неорганічної природи, що підтверджується Посвідченням серії ДДА № 077251 виданим УСЗН Дніпровського району м. Києва. Крім того, наявність в дитини зазначеного діагнозу та проходження реабілітації підтверджується: Медичним висновком Комунального некомерційного підприємства « Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2»; Індивідуальною програмою реабілітації дитини-інваліда №232 від 25.05.2021 року; Консультаційним висновком спеціалістів Університетською клінікою Київського національного університету ім.. Т.Шевченка дитини - інваліда від 06.10.2020 року. Підтримка та утримання малолітньої дитини при такому діагнозі потребує значних коштів та постійного догляду для належного утримання малолітньої дитини, які Позивач не може забезпечити в повному обсязі з огляду на відсутність будь-якої допомоги з боку батька дитини, тим більше батько, Відповідач не бере жодної участі у вихованні дитини та взагалі не сплачує добровільно додаткові витрати на утримання спільної доньки, усвідомлюючи наявне важке захворювання дитини. Так, з метою підтримання нормального рівня життя ОСОБА_5 для здійснення постійного контролю стану здоров`я, Позивач вимушена бвла за власні кошти здійснювати оплату за послуги вахтових нянь, т`юторів, дитячого садку, необхідне дозвілля для підтримки фізичного та психологічного стану дитини, а також доволі часті медичні аналізи та огляди лікарів. Крім того, вказана хвороба потребує постійного придбання додаткових ліків, спеціальних продуктів харчування та дієтичних добавок. Так на сьогоднішній день, Позивач понесла з урахуванням курсу НБУ 42505,00 польських злотих еквівалентно 370827,48 гривень. Таким чином, всього позивачем за період з 01.01.2022 по 10.05.2023 року (дата готування позову) було витрачено 1346577,40 гривень.

Звертаємо увагу, що ряд документів викладений на польській мові, тому для підготовки позову та додатків задля звернення до суду, позивач понесла додаткові витрати на переклад даних документів та нотаріального засвідчення підпису перекладача.

Обов`язково слід зазначити, що необхідність у придбанні дієтичних добавок та продуктів харчування, а також спеціальних медичних препаратів, ліків, аналізів підтверджується відповідними рекомендаціями, що містяться у Консультаційних висновках спеціалістів від 02.12.2022 року, від 18.04.2022 року, 12.07.2022 року, 29.08.2022 року та від 07.03.2023 року, зокрема Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 108 від 15.02.2010 « Про затвердження клінічних протоколів».

До того ж слід додати, що використання послуг няні дозволяє Позивачу працювати та відповідно утримувати дохід, що підтверджує необхідність оплати їх послуг. У даному випадку послуги нянь є нагальною потребою, які насамперед, викликані особливими захворюваннями, і тому, вважаємо, відповідні витрати слід віднести до додаткових витрат на дитину.

З огляду на такі обставини, Позивач не вбачає наявної можливості здійснювати самостійно, повноцінно за таких обставин, утримання дитини, забезпечення дитини необхідним, визначеним лікарем харчуванням, а також оплату систематичного необхідного лікування та підтримання життєздатності організму дитини. Такі обставини стали підставою звернення до суду з метою захисту своїх та своєї неповнолітньої дитини прав, про стягнення з Відповідача додаткових витрат.

Таким чином, згідно розрахунку підтверджених фактів понесених витрат Позивачем на утримання малолітньої ОСОБА_5 , Позивачем були одноосібно понесені додаткові витрати на дитину, зокрема пов`язані із її лікуванням з початку 2022 року, що загалом становили 1346577,40 грн., тому постає потреба для стягнення половини фактично понесених додаткових витрат на дитину з Відповідача, що дорівнює 673288,70 грн.

Варто зауважити, що за рекомендаціями, які викладені у вказаних вище Консультаційних висновках та індивідуальній програмі реабілітації дитини - інваліда, з урахуванням діагнозу малолітньої дитини, останню й надалі потрібно утримувати із дотриманням вказаних рекомендацій лікарів та спеціалістів - реабілітологів. Відтак, слід зазначити, що Позивач вимушена щомісяця витрачати значні кошти на підтримання життєдіяльності малолітньої дитини. На сьогоднішній день, Позивач вимушена щомісячно витрачати власні грошові кошти на утримання дитини. Тому з огляду на зазначений вище перелік фактично понесених витрат, Позивач передбачає майбутні щомісячні витрати у наступних розмірах: Дві вахтові няні (графік - місяць/місяць) 60000 грн.; дитячі садки (оплата за навчання) 13300 грн.; медичні препарати та ліки 25000 грн.; аналізи та планові огляди спеціалізованих лікарів 20000 грн.; продукти харчування для забезпечення спеціальної дієти 7500 грн.; дієтичні добавки 16000 грн.; дозвілля, розваги та іграшки 5000 грн. Всього 146800 грн.

Таким чином, вважаємо, що вимога Позивач щодо стягнення половини додаткових витрат з Відповідача які фінансуються наперед для лікування дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 73400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Підсумовуючи викладене, вважаємо, що є всі фактичні та правові підстави для стягнення з Відповідача на користь Позивача фактично понесених Позивачем додаткових витрат на утримання малолітньої дитини в розмірі 673 288,70 грн. або передбачуваних додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 73400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 26 травня 2023 року Відкрити провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Призначено підготовче засідання по названій справі.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем подано заяву про забезпечення її позову до ОСОБА_4 , в якій заявник просила: 1) Накласти арешт на: квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, яка належить Відповідачу на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 28973174 від 28.03.2016 року зареєстрованого приватним нотаріусом Бучанского районного нотаріального округу Воробйовою Тетяною Антонівною; земельну ділянку АДРЕСА_5 Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, яка належить Відповідачу на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 35262825 від 19.05.2017 року зареєстрованого приватним нотаріусом Бучанского районного нотаріального округу Короля Руслана Анатолійовича; земельну ділянку АДРЕСА_5 у селі Озера Бородянського району Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, яка належить Відповідачу на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 30341860 від 06.07.2016 року зареєстрованого приватним нотаріусом Бучанского районного нотаріального округу Короля Руслана Анатолійовича; житлового будинку АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, яка належить Відповідачу на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 30341327 від 06.07.2016 року зареєстрованого приватним нотаріусом Бучанского районного нотаріального округу Короля Руслана Анатолійовича. Клопотання обґрунтовано тим, що у позивача є реальні підстави вважати, що відповідач може вчинити заходів для відчуження належного йому нерухомого майна задля ускладнення прийняття судом рішення про стягнення коштів та виконання такого рішення.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 26 травня 2023 року у задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовлено.

23 червня 2023 року відповідачем був поданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначив, що вимоги позивача ОСОБА_3 є незаконними та необгрунтованими, тому позивачу має бути відмовлено в їх задоволені у повному обсязі, виходячи з наступного.

Так, заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.10.2022 року по справі №754/2665/22 ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.02.2022 року до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням проведених виплат, а також стягнути додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 185218 грн.

При цьому, відповідач ОСОБА_4 офіційно не працює з 20.02.1998 року, не є фізичною особою - підприємцем та живе лише за рахунок тимчасових нерегулярних заробітків пов`язаних із ремонтом автомобілів.

Однак, оскільки дитина є інвалідом, потребує лікування та реабілітації, то відповідач ОСОБА_4 не оскаржував вищевказане заочне рішення, вважаючи, зокрема, що стягнутих з нього на користь позивача ОСОБА_3 додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 185218 грн. більш ніж достатньо для цілей таких додаткових витрат.

Як вбачається з веб - порталу судової влади України та з Єдиного реєстру судових рішень, що заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.10.2022 року по справі № 754/2665/22 набрало законної сили 11.11.2022 року.

Таким чином, заочним рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.10.2022 року по справі №754/2665/22, яке набрало законної сили 11.11.2022 року, вже було стягнуто з відповідача, який не має постійного заробітку 185218 грн.

Відповідач ОСОБА_4 вважає, що саме його мовчазна згода із вказаною сумою призвела до того, що позивач ОСОБА_3 вже через пів року після ухвалення попереднього судового рішення вирішила «понамальовувати» купу документів, які не є ні належними, ні допустимими, ні достовірними доказами, та подати їх до суду з черговим позовом, сподіваючись ще додатково необґрунтовано та безпідставно стягнути з нього грошові кошти.

У той же час, ОСОБА_3 не доведено належними, допустимими та достовірними доказами понесенню нею додаткових витрат на дитину, викликаних особливими обставинами, не доведено, що такі витрати не охоплюються присудженим їй чинним заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.10.2022 року по справі №754/2665/22 аліменти в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_4 щомісячно та додатковими витрати на утримання дитини в розмірі 185218 грн., а також не подано жодних доказів того, що між нею та відповідачем ОСОБА_4 були узгоджені питання в частині,що стосуються вартості додаткових витрат на утримання дитини, які пред`явлені позивачем ОСОБА_3 по даній справі.

Договори про надання послуг по здійсненню догляду за дитиною, з доданими до них актами приймання - передачі наданих послуг, є неналежними та недопустимими доказами в силу ч.2 ст. 14, ч.1 ст. 511 ЦК України.

Так, позивач ОСОБА_3 на обґрунтування своїх позовних вимог подала, зокрема, копії наступних документів:

Договору про надання послуг по здійсненню догляду за дитиною від 04.01.2022 року, укладеного між нею, як замовником та ОСОБА_7 , як виконавець, за яким замовник доручила, а виконавець зобов`язалась здійснити послуги по здійсненню догляду за дитиною в обсязі та умовах, визначених цим договором, з ціною договору 5000 грн. за місяць та із строком дії до 31.12.2022 року;

Договору про надання послуг по здійсненню догляду за дитиною від 01.04.2022 року укладеного між нею, як замовником та ОСОБА_8 , як виконавцем, за яким замовник ОСОБА_3 доручила, а виконавець ОСОБА_8. зобов`язалась здійснити послуги по здійсненню догляду за дитиною в обсязі та умовах, визначених цим договором, з ціною договору 5000 грн. за місяць та із строком дії до 31.12.2022 року;

Договору про надання послуг по здійсненню догляду за дитиною від 04.01.2023 року укладеного між нею, як замовником та ОСОБА_7 , як виконавцем, за яким замовник ОСОБА_3 доручила, а виконавець ОСОБА_7. зобов`язалась здійснити послуги по здійсненню догляду за дитиною в обсязі та умовах, визначених цим договором, з ціною договору 6000 грн. за місяць та із строком дії до 31.12.2023 року;

Договору про надання послуг по здійсненню догляду за дитиною від 04.01.2023 року укладеного між нею, як замовником та ОСОБА_8 , як виконавцем, за яким замовник ОСОБА_3 доручила, а виконавець ОСОБА_8. зобов`язалась здійснити послуги по здійсненню догляду за дитиною в обсязі та умовах, визначених цим договором, з ціною договору 6000 грн. за місяць та із строком дії до 31.12.2023 року.

У той же час, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 14 ЦКУ, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи.

Таким чином, зобов`язання позивача ОСОБА_3 за договорами про надання послуг по здійсненню догляду за дитиною від 04.01.2022 року, від 01.04.2022 року, від 04.01.2023 року та від 04.01.2023 року не створюють обов`язку для відповідача ОСОБА_4 , який не є їх стороною, та відповідач ОСОБА_4 не може бути примушений до дій, вчинення яких не є обов`язковими для нього.

Однак, позивач ОСОБА_3 не подала до суду жодного доказу, який би підтверджував, що розрахунки за вищевказаними Договорами про надання послуг по здійсненню догляду за дитиною, з доданими до них актами приймання - передачі наданих послуг, були фактично здійснення та завершені, тобто що позивач ОСОБА_3 взагалі сплачувала вказані в актах суми.

Частина поданих позивачем ОСОБА_3 документів датована раніше дня ухвалення Деснянським районним судом м. Києва (судді О.І. Скрипка) заочного рішення від 05.10.2022 року по справі №754/2665/22, яким з відповідача ОСОБА_4 вже було стягнуто додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 185218 грн., тому в силу ч.4 ст.12 ЦПК України ці документи не можуть бути взяті до розгляду по даній справі.

Так позивач ОСОБА_3 на обґрунтування своїх позовних вимог подала, зокрема копії наступних документів:

Договору про надання послуг по здійсненню догляду за дитиною від 04,01.2022 року та актів приймання - передачі наданих послуг від 31.01.2022 року, від 28.02.2022 року, від 31.03.2022 року, від 31.05.2022 року, від 31.07.2022 року, від 30.09.2022 року;

Договору про надання послуг по здійсненню догляду за дитиною від 01.04.2022 року та актів приймання - передачі наданих послуг від 30.04.2022 року, від 30.06.2022 року, від 31.08.2022 року.;

Замовлення покупця Приватного підприємства «Клініка анти старіння» Медіком» №566 від 11.01.2022 щодо придбання дієтичної добавки на суму 2115,01 грн.;

Видаткової накладної Приватного підприємства « Клініка анти старіння «Медіком» № 462 від 11.01.2022 року щодо придбання дієтичної добавки на суму 2115,01 грн.;

Замовлення покупця Приватного підприємства «Клініка анти старіння» Медіком» №2449 від 07.02.2022 щодо придбання дієтичної добавки на суму5006,71 грн.;

Видаткової накладної Приватного підприємства « Клініка антистаріння «Медіком» № 2062 від 07.02.2022 року щодо придбання дієтичної добавки на суму 5006,71 грн.;

Рахунок № FA/61/22 від 08.04.2022 року;

Банківські виписки «Santander банку» про переказ 2220 польських злотих(рахунок №FV/61/22, дата операції - 10.04.2022 року);

Банківські виписки «Міленіум банку» про переказ 1000 польських злотих (одержувач: ТОВ «Сотіс», назва: зарахування дитини ОСОБА_6 до дошкільного навчального закладу, дати валютування та зарахування -15.04.2022 року); рахунку № RA/000025/05/2022 від 04.05.2022 року;

Банківської виписки «Міленіум банку» про переказ 960 польських злотих (дата валютування та зарахування -06.05.2022 року);

Банківської виписки «Міленіум банку» про переказ 1500 польських злотих (одержувач: Фонд сприяння розвитку, дата валютування та зарахування -07.06.2022 року);

Банківської виписки «Міленіум банку» про переказ 1500 польських злотих (одержувач: Фонд сприяння розвитку, дата валютування та зарахування -07.06.2022 року);

Банківської виписки «Міленіум банку» про переказ 960 польських злотих (дата валютування та зарахування -07.06.2022 року);

Банківської виписки «Міленіум банку» про переказ 1846 польських злотих (дата валютування та зарахування -13.06.2022 року);

Замовлення покупця Приватного підприємства « Клініка антистаріння «Медіком» № 5833 від 01.07.2022 року щодо консультації лікаря - педіатра на суму 2620 грн., на підставі якого було складено Акт надання послуг Приватного підприємства « Клініка антистаріння «Медіком» №5908 від 01.07.2022 року на суму 2620 грн.;

Замовлення покупця Приватного підприємства « Клініка антистаріння «Медіком» № 6214 від 04.07.2022 року щодо придбання дієтичних добавок на суму 51780,60 грн.;

Банківської виписки «Santander банку» про переказ 80,96 польських злотих (дата операції (25.07.2022 року);

Видаткової накладної Приватного підприємства « Клініка антистаріння «Медіком» № 5541 від 26.07.2022 року щодо придбання дієтичних добавок на суму 51780,60 грн.;

Банківської виписки «Міленіум банку» про переказ 3164,50 польських злотих (дата валютування та зарахування - 03.08.2022 року);

Банківської виписки «Міленіум банку» про переказ 1500 польських злотих (одержувач: Фонд сприяння розвитку, призначення: плата за навчання 08/22 ОСОБА_9 , дата валютування та зарахування - 09.08.2022 року);

Банківської виписки «Santander банку» про переказ 162 польських злотих (дата операції 12.08.2022 року);

Банківської виписки «Міленіум банку» про переказ 1500 польських злотих ( дати валютування та зарахування - 26.08.2022 року);

рахунку №FV/145/22 від 07.09.2022 року;

Банківської виписки «Santander банку» про переказ 1500 польських злотих (рахунок № FV/145/22, дата операції - 17.09.2022 року).

Таким чином, оскільки заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва по справі № 754/2665/22, предметом якої були додаткові витрати на утримання дитини, було ухвалене 05.10.2022 року, то ризики настання наслідків, пов`язаних із неподанням позивачем ОСОБА_3 по справі № 754/2665/22 вищевказаних доказів, несе позивач ОСОБА_3 .

Більша частина поданих доказів ОСОБА_3 документів є очевидно неналежними та недопустимими доказами.

Навчання дитини не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Позивачем ОСОБА_3 не подані докази, що суми грошових коштів, які перераховувались згідно частини банківських виписок, були узгоджені з відповідачем ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_3 жодним доказом не довела, що придбані дієтичні добавки та медичні препарати були необхідними для лікування та реабілітації дитини.

Отже, обставини, які мають значення для справи і на які відповідач ОСОБА_4 посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, відповідач ОСОБА_4 може довести висновком експерта, а саме висновком судово-медичної експертизи, без проведення якої встановити обставини, що мають значення для справи, неможливо.

Відповідач вважає, що судово-медична експертиза по даній справі має бути проведена в Головному бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, за адресою: м. Київ, вул.. Оранжерейна, 9., тому заявлено клопотання про проведення судово-медичної експертизи на розгляд якої поставити наступні питання: Чи відповідають діагнози зазначені в: консультаційному висновку спеціалістів від 06.10.2020 р. щодо дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засвідченому печаткою Університетської клініки Київського національного університету імені Тараса Шевченка /Том 1 а.с. 50/; консультаційних висновках спеціаліста щодо дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : від 18.04.2022 р., від 21.07.2022 р., від 29.08.2022 р., від 02.12.2022 р. та від 07.03.2023 р. (медична карта № 1404), засвідчених печатками Приватного підприємства «Клініка антистаріння «Медіком» /Том 1 а.с. 51-60/ діагнозам ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначеним в особовій справі № 629788 щодо призначення державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю до 18 років, яка зберігається в Управлінні соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації? Чи відповідають призначення лікарів, зазначені в: консультаційному висновку спеціалістів від 06.10.2020 р. щодо дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засвідченому печаткою Університетської клініки Київського національного університету імені Тараса Шевченка /Том 1 а.с. 50/; консультаційних висновках спеціаліста щодо дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : від 18.04.2022 p., від 21.07.2022 p., від 29.08.2022 p., від 02.12.2022 р. та від 07.03.2023 р. (медична карта № 1404), засвідчених печатками Приватного підприємства «Клініка антистаріння «Медіком» /Том 1 а.с. 51-60/ необхідному лікуванню дитини з діагнозами, які зазначені в особовій справі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_3 щодо призначення державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю до 18 років, яка зберігається в Управлінні соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації? Чи є необхідними дієтичні добавки та медичні препарати, зазначені в: замовленні покупця Приватного підприємства «Клініка антистаріння «Медіком» № 566 від 11.01.2022 р. щодо придбання дієтичної добавки /Том 1 а.с. 89/; видатковій накладній Приватного підприємства «Клініка антистаріння «Медіком» № 462 від 11.01.2022 р. щодо придбання дієтичної добавки /Том 1 а.с. 88/; замовленні покупця Приватного підприємства «Клініка антистаріння «Медіком» № 2449 від 07.02.2022 р. щодо придбання дієтичних добавок /Том 1 а.с. 91/; видатковій накладній Приватного підприємства «Клініка антистаріння «Медіком» № 2062 від 07.02.2022 р. щодо придбання дієтичних добавок /Том 1 а.с. 90/; замовленні покупця Приватного підприємства «Клініка антистаріння «Медіком» №6214 від 04.07.2022 р. щодо придбання дієтичних добавок /Том 1 а.с. 97/; видатковій накладній Приватного підприємства «Клініка антистаріння «Медіком» № 5541 від 26.07.2022 р. щодо придбання дієтичних добавок /Том 1 а.с. 96/; замовленні покупця Приватного підприємства «Клініка антистаріння «Медіком» № 3093 від 10.03.2023 р. щодо придбання дієтичних добавок /Том 1 а.с. 93/; видатковій накладній Приватного підприємства «Клініка антистаріння «Медіком» № 2580 від 13.03.2023 р. щодо придбання дієтичних добавок /Том 1 а.с. 92/; замовленні покупця Приватного підприємства «Клініка антистаріння «Медіком» № 5013 від 19.04.2023 р. щодо придбання дієтичних добавок /Том 1 а.с. 103/; видатковій накладній Приватного підприємства «Клініка антистаріння «Медіком» № 4014 від 20.04.2023 р. щодо придбання дієтичних добавок /Том 1 а.с. 102/; замовленні № 23444 від 30.04.2023 р. щодо придбання «Солгар Л-Цистеїна 500 мг- 90 капсул» /Том 1 а.с. 144-146/; рахунку-фактурі SW2023/05/11 від 04.05.2023 щодо придбання «Солгар Л- Цистеїна 500 мг - 90 капсул» /Том 1 а.с. 147-149/; фіскальному чеку від 09.05.2023 щодо придбання медичних препаратів «Альфа Лактоальбумін (F76), Білок Ц-реактивний (CPR), Іммуноглобулін » /Том 1 а.с. 195-197/; необхідному лікуванню дитини з діагнозами, які зазначені в особовій справі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_3 щодо призначення державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю до 48 років, яка зберігається в Управлінні соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації?

Представником відповідача ОСОБА_4 , з метою отримання доказів, за дорученням та в інтересах відповідача ОСОБА_4 , було здійснено подання ряду адвокатських запитів.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 не зміг отримати з Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації копію особової справи № 629788 щодо дитини, то відповідач ОСОБА_4 об`єктивно не має можливості надати суду відповідний висновок експерта підготовлений на його замовлення та вимушений просити призначити вищевказану експертизу саме на підставі ухвали суду та просити витребувати докази саме судом.

У зв`язку із цим, відповідачем ОСОБА_4 заявляється клопотання про витребування доказів для можливості проведення судово-медичної експертизи, а саме просив: Витребувати з Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (02125, м. Київ, вул. Дашкевича Остафія, 7-А) належним чином засвідчену копію особової справи № 629788 щодо призначення державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю до 18 років - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (посвідчення серії НОМЕР_4 , видане 07.07.2021 р. Управлінням соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації). Витребувати з Комунального некомерційного підприємства «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (02192, м. Київ, вул. Миропільська, 8): інформацію щодо достовірності індивідуальної програми реабілітації дитини - інваліда № 232 щодо дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засвідченої печатками Київської міської психоневрологічної лікарні № 2, державна реєстрація якої припинена внаслідок реорганізації. історію хвороби та інші медичні картки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Витребувати з Київського національного університету імені Тараса Шевченка (01033, м. Київ, вул. Володимирська, 60): інформацію щодо достовірності консультаційного висновку спеціалістів від 06.10.2020 р. щодо дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засвідченого печаткою Університетської клініки Київського національного університету імені Тараса Шевченка. історію хвороби та інші медичні картки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Витребувати з Приватного підприємства «Клініка антистаріння «Медіком» (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 17/1А з № 1 по № 14 групи приміщень № 10): інформацію щодо достовірності консультаційних висновків спеціаліста щодо дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : від 18.04.2022 р., від 21.07.2022 р., від 29.08.2022 р., від 02.12.2022 р. та від 07.03.2023 р. (медична карта № 1404), засвідчених печатками Приватного підприємства «Клініка антистаріння «Медіком». медичну карту № 1404, історію хвороби та інші медичні картки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Витребувати з Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) письмовий витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» з інформацією щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , та малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 24.02.2022 р. по теперішній час, зокрема, коли вони виїжджали (перетинали) контрольний пункт на територію Республіки Польща, та коли вони повертались (перетинали) контрольний пункт з території Республіки Польща в Україну?

Таким чином, позивач ОСОБА_3 не довела належними, допустимими та достовірними доказами понесення нею додаткових витрат на дитину, викликаних особливими обставинами, що такі витрати охоплюються присудженими їй чинним заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.10.2022 року по справі №754/2665/22 аліментами в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_4 щомісячно та додатковими витратами на утримання дитини в розмірі 185218 грн., а також не подала жодних доказів того, що між нею та відповідачем ОСОБА_4 були узгоджені питання в частині, що стосуються вартості додаткових витрат на утримання дитини, які пред`явлені позивачем ОСОБА_3 по даній справі.

Вимога позивача ОСОБА_3 щодо стягнення додаткових витрат, які фінансуються наперед, також є голослівною, необґрунтованою та безпідставною, оскільки не підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами.

Оскільки позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими, то судові витрати, пов`язані з розглядом справи, мають бути покладені на позивача ОСОБА_3 .

Тим більше, що позивач ОСОБА_3 не подала до суду доказів фактичної оплати нею судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

06.07.2023 року представником позивача - адвокатом Озеран О.С. подано заяву про збільшення позовних вимог. Відповідно до якої зазначила, що Позивачем при здійсненні перерахунку вказаних сум було упущено такі додаткові витрати як лікування малолітньої дитини з 20.09.2022 по 29.09.2022 року в ТОВ « Медичний центр «Медпалас», що знаходиться у м. Трускавець, на загальну вартість у 8902 грн. А також, задля проходження вказаного лікування, позивач вимушена була орендувати житло на строк з 19.09.2022 року по 30.09.2022 року , вартість якого за зазначений термін проживання склала 15000 грн. За таких обставин, 19.09.2022 року по 30.09.2022 року позивачем було фактично понесено додаткові витрати на утримання малолітньої дитини на загальну суму 23902, 00 грн., а тому вважаємо за необхідне збільшити позовні вимоги на зазначеної вище суми, а саме на 11051,00 грн.

11.07.2023 року представником відповідача - адвокатом Є.П.Фєтісовим подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів, клопотання про призначення судово-медичної експертизи, клопотання про витребування доказів.

25.07.2023 року представником відповідача - адвокатом Є.П.Фєтісовим подано відзив у зв`язку із поданням позивачем заяви про збільшення позовних вимог, відповідно до якого просить ухвалити рішення, яким відмовити позивачу ОСОБА_3 в задоволені її незаконних та необґрунтованих позовних вимог у повному обсязі.

25.07.2023 року представником позивача - адвокатом Озеран О.С. подано відповідь на відзив, відповідно до якої позивач підтримала вимоги позову з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

31.07.2023 року представником відповідача - адвокатом Є.П.Фєтісовим подано заперечення на відповідь на відзив.

Протягом підготовчого розгляду справи представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі.

Протягом підготовчого розгляду справи представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволені.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року Клопотання про призначення судової експертизи та витребування доказів залишено без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, представник відповідача проти задоволення вимог позову заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

Як встановлено судом, 23 квітня 2021 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва сторони по справі розірвали шлюб.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом також встановлено, що дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача.

Крім того, дитині сторін було встановлено статус дитини-інваліда, за станом здоров`я донька сторін потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується Медичним висновком Комунального некомерційного підприємства « Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2».

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.10.2022 року по справі №754/2665/22 ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.02.2022 року до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням проведених виплат, а також стягнути додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 185 218 грн.

ОСОБА_4 даний факт стягнутих з нього витрат на користь ОСОБА_3 не заперечував, оскільки вважає що це більш ніж достатньо для утримання дитини інваліда.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ч. 1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» , виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання щодо додаткових витрат суд виходить з наступного:

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

За роз`ясненнями, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції`у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

До особливих обставин законодавець відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Така ж позиція висловлена у рішенні Верховного Суду України, яка висловлена 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

Додаткові витрати на дитину мають нести батьки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесено витрати з надання послуг по здійсненню догляду за дитиною, придбання дієтичної добавки та медичних препаратів які були необхідні для лікування та реабілітації дитини, зарахування дитини до дошкільного навчального закладу.

Суд вважає, що зазначені витрати не можуть бути віднесені до додаткових витрат, так як сплачувати за послуги по відвідуванню платного дошкільного навчального закладу за кордоном, укладання договорів про надання послуг по здійсненню догляду за дитиною, придбання дієтичних добавок та медичних препаратів за рекомендацією - це бажання матері дитини, так як відповідно до ст. 49,53 Конституції України держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Разом із тим, суд не погоджується із твердженням позивача про те, що дані витрати є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки позивачем не наведено наявності особливих обставин для їх понесення, а тому дані витрати охоплюються аліментними зобов`язаннями, які були стягнуті на користь позивача рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.10.2022 року.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про залишення позову без задоволення.

Керуючись ст. ст.10, 141,185 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 17 листопада 2023 року.

Суддя: