Справа № 492/870/23
Провадження № 2/513/367/23
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі його представника адвоката Лях Ігора Дмитровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

07 серпня 2023 року представник позивача адвокат Лях І.Д. звернувся до Арцизького районного суду Одеської області з позовною заявою в інтересах позивача ОСОБА_1 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", в якій просив:

визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 168039 від 15.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" суми 31106,64 гривень;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на користь ОСОБА_1 судовий збір 1288,32 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 18000 гривень.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що позивач ОСОБА_1 в травні 2023 року через арешт земельних ділянок дізнався про існування виконавчого провадження про стягнення з нього коштів. Позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката Лях І.Д., яким було направлено запит до приватного виконавця Щербакова Ю.С.. На адвокатський запит представник позивача отримав лист-відповідь, до якого було додано: заява відповідача від 05.08.2021 року про примусове виконання виконавчого напису, договір банківського поточного (карткового) рахунку № 0690/008361-RP, виконавчий напис № 168039 від 15.06.2021 року та постанова від 07.09.2021 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 66717915.

Отримавши зазначені документи представник позивача в порядку досудового врегулювання спору направив відповідачу заяву, в якій запропонував подати письмову заяву про повернення виконавчого документу у ВП 66717915 про стягнення з позивача на користь ТОВ "Вердикт Капітал" коштів та закінчення виконавчого провадження. Однак, отримав відмову. Отримавши доступ до виконавчого провадження та документи від приватного виконавця, представник позивача з`ясував, що виконавчий напис було вчинено на підставі відкриття позивачу Банком ПАТ "Укрсоцбанк" у травні 2012 року кредитної лінії. Проте жодних даних про рух коштів надані документи не містять.

Представник позивача зазначає, що позивач не мав договорів з відповідачем, стягувану суму у відповідача не займав, будь-яких повідомлень, листів або іншої кореспонденції від Банків та відповідача з приводу заборгованості позивач не отримував, відомості про переуступку зобов`язань позивача відповідачу позивач не отримував, позивач стверджує про відсутність жодних кредитних договорів з його участю посвідчених нотаріально. Заборгованість у виконавчому написі не є безспірною, оскільки вона не визнається позивачем, докази її виникнення відсутні.

На думку представника позивача, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не дотримано статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат", положень глави 16 Розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 295/6, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Крім того, був пропущений строк звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Розпорядженням за № 103/23 від 07.08.2023 в.о. голови Арцизького районного суду Одеської області цивільну справу № 492/870/23 було направлено до Саратського районного суду Одеської області.

Ухвалою суду від 31 серпня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні (а.с. 43).

Ухвалою суду від 31 серпня 2023 року було задоволено заяву представника позивача адвоката Лях Ігоря Дмитровича про забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП № 66717915, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем на підставі виконавчого напису № 168039 від 15.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" суми 31106, 64 гривень (а.с. 44-45).

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Від представника позивача адвоката Лях І.Д. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позов підтримав, просив його задовольнити (а.с.54).

01 листопада 2023 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення до справи доказів остаточного розміру витрат на правову допомогу. В клопотання просив у випадку задоволення позову стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 20000 гривень (а.с.104-106).

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином (а.с. 95).

Позов не визнав з підстав, викладених у відзиві. Послався на те, що виконавчий напис нотаріус вчинив з дотриманням ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 295/6. На його думку, виконавчий напис вчинений по безспірній заборгованості, тому не потребує додаткового доказування; для вчинення виконавчого напису подані документі, які підтверджують безспірність заборгованості та які передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, а позивач не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне (а.с. 68-73).

Крім того, від генерального директора ТОВ "Вердикт Капітал" Іжаковського О.В. надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому він просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу. Послався на те, що розмір гонорару, визначений позивачем та його адвокатом є завищеним, зважаючи на незначну складність даної справи, яка відноситься до малозначних справ витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На його думку середня вартість адвокатських послуг і аналогічних справах складає 1907 гривень. Вважає, що до позову не подано належних та допустимих документів на підтвердження оплати правничої допомоги, а саме платіжне доручення, розрахунковий чек, касовий чек, розрахункова квитанція, виписка з карткового рахунку, квитанція до прибуткового касового ордеру, тощо (а.с. 74-78).

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., якого належним чином сповіщали про день, час та місце розгляду справи, до суду не прибув, не надав до суду письмових пояснень.

Дослідивши та оцінивши надані докази суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. з посиланням на статті 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункт 2 Переліку, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.1999 року № 1172, за заявою ТОВ "Вердикт Капітал" вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 168039, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є Боржником за Кредитним договором № 0690/008361-PR від 11.05.2012 року, укладеним між ним та Акціонерним товариством "Укрсоцбанк", право вимоги за яким було відступлено ТОВ "Інвестохіллс Веста" на підставі Договору факторингу № 2019-1УСБ/Веста від 28.01.2019 року, та яким право вимоги було відступлено ТОВ "Вердикт Капітал" за договором факторингу №29-041/19/1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 року по 28.05.2021 року. Сума заборгованості становить 31106 гривень 64 копійки, яка складається з: 16981,17 гривень заборгованість за тілом кредиту; 13625,47 гривень заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 500 гривень 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача (а.с.21).

06 вересня 2021 року представник ТОВ "Вердикт Капітал" звернувся до приватного виконавця Щербакова Ю.С, з заявою про примусове виконання рішення, в якій просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 168039 від 15.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 коштів в розмірі 30606, 64 гривень (а.с. 19).

07 вересня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. було відкрито виконавче провадження ВП № 66717915 з примусового виконання виконавчого напису № 168039 від 15 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості за кредитним договором № 0690/008361-PR від 11.05.2012 року, укладеним між АТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 у розмірі 30606,64 гривні (а.с. 22).

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок).

Відповідно до підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).

Таким чином, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того, підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно з пунктом 1 цього Переліку, виконавчі написи на договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, вчиняються лише тоді, коли такі договори посвідчені нотаріально. Для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Пункт 2 Переліку, на підставі якого нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис на кредитному договорі, що не є нотаріально посвідченим, втратив чинність згідно Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92.

Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено.

Виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 15 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі N 826/20084/14. На день вчинення виконавчого напису, редакція переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Отже, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 15 червня 2021 року не було враховано, що правові норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам (без їх нотаріального посвідчення), за якими боржниками допущено прострочення платежів, втратили чинність, а також не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню.

Суд враховує правові висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року. Так, Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Згідно приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної - заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення - нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Суду не надано доказів того, які документи надавались стягувачем приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника.

Неповідомлення боржника (позивача) про зміну кредитора у зобов`язанні, не направлення вимоги про погашення заборгованості позивачу, нарахування відповідачем заборгованості за кредитним договором та стягнення на підставі виконавчого напису суми заборгованості, свідчить про те, що сума заборгованості на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною.

Ненадання доказів щодо повідомлення боржника унеможливлює вчинення виконавчого напису, оскільки неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги банку. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Аналогічні висновки щодо необхідності повідомлення боржника про усунення порушень викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17, від 13 квітня 2019 року.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду кваліфікує обставини щодо неповідомлення боржника про усунення порушень у спорах про визнання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, як порушення прав позичальника, що має наслідком задоволення таких позовів (постанови від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18), від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус врахував та перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості та виконав вимоги ст. 88 Закону України "Про нотаріат" про безспірність заборгованості. Тому суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ТОВ "Вердикт Капітал" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, належить задовольнити.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 20000 гривень суд приходить до наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з вимогами ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до частин 5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, згідно із до частинами 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За частиною 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною 4 ст.141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у додатковій постанові від 15 сервня 2022 року в справі № 910/12876/19:

"Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268)...

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін".

Враховуючи, що за результатами розгляду справи Верховним Судом вимоги позивача задоволені частково на суму 655 067,87 грн і вказана сума від суми позову (4 346 226, 28 грн) складає 15,07 % (відмовлено у задоволенні позовних вимог на 84,93 %), Велика Палата Верховного Суду у згаданій постанові дійшла висновку, що за результатами розгляду спору підлягає до стягнення з позивача на корись відповідача всього 141 659,35 грн (166 795, 42 грн х 84,93 %) витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Судом установлено, що 23 червня 2023 року між позивачем ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "Лях І" в особі учасника бюро керуючого адвоката Лях Ігоря Дмитровича було укладено Договір про надання правової допомоги № 71/2023, у пункті 4.1 якого зазначено, що вартість послуг адвокатського бюро за надану правову допомогу клієнта визначається виходячи з кількості часу витраченого адвокатським бюро на надання такої правової допомоги клієнту та за погодинної ставки у розмірі 4000 гривень/год. Пунктом 4.3 договору визначено, що клієнт приймає надану правову допомогу шляхом підписання акту приймання передачі наданої правової допомоги (а.с.26).

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) у зв`язку із підготовкою, складанням позовної заяви про визнання виконавчого напису № 168039 від 15.06.2021 року таким, що не підлягає виконанню, від 05.08.2023 року відповідно до договору № 71/2023 адвокатським бюро "Лях І" були виконані наступні роботи: надання правової інформації, консультація клієнту 1 година = 4000 гривень; перевірка обґрунтованості правової позиції, складання позовної заяви 3 години = 12000 гривень; складання заяви про забезпечення позову 0,5 год = 2000 гривень, а всього 18000 гривень (а.с.27).

05.08.2023 року було складено акт приймання-передані наданої правової допомоги за договором № 17/2023 від 23.06.2023 року, відповідно до якого адвокатським бюро "Лях І" були виконані зазначені у детальному описі роботи (надані послуги) на загальну суму 18000 гривень. Акт підписано позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Лях І.Д. (а.с.29).

26.09.2023 року представник позивача адвокат Лях А.Л. подав до суду відзив на позовну заяву ( а.с. 68-73).

31.10.2023 року було складено підсумковий акт приймання-передані наданої правової допомоги за договором № 17/2023 від 23.06.2023 року, відповідно до якого адвокатським бюро "Лях І" були виконані зазначені у детальному описі роботи (надані послуги), до якої також було включено додаткові витрати з підготовки, складання і подання відповіді на відзив ТОВ "Вердикт Капітал" в розмірі 2000 гривень, а всього розмір витрат на правову допомогу становить 20000 гривень. Акт підписано позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Лях І.Д. (а.с.108).

З рахунку фактури вбачається, що ОСОБА_1 до 30.12.2023 року має сплатити на користь Адвокатського бюро "Лях І" 20000 гривень, призначення платежу: оплата послуг правової допомоги за договором № 71/2023 від 23.06.2023 (а.с.109).

Предметом спору у даній справі є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 31106,64 гривень.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача ТОВ "Вердикт Капітал" про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 суд задовольнив повністю, розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим та пропорційним з урахуванням предмета спору, значення справи для позивача, обсягу задоволених вимог та обсягу виконаних адвокатом робіт. Суд також враховує, що в порядку досудового врегулювання спору представник позивача адвокат Лях І.Д. 30.06.2023 направив відповідачу заяву, в якій запропонував подати письмову заяву виконавцю про повернення виконавчого документу у ВП 66717915 про стягнення з позивача на користь ТОВ "Вердикт Капітал" коштів та закінчення виконавчого провадження, повернути заявнику всі стягнути з заявника на користь ТОВ "Вердикт Капітал кошти" (а.с.23). Однак, у відповіді за вих. №11771 від 05.07.2023 генеральний директор ТОВ "Вердикт Капітал" не повідомив про згоду на досудове врегулювання спору ( а.с.24).

Посилання представника відповідача на необхідність подання представником позивача інших доказів на підтвердження отриманих ним доходів за надання правничої допомоги у конкретній справі за умови наявності інших, передбачених законом доказів (договору про надання правової допомоги, платіжних доручень, квитанції, тощо) законом не передбачено.

Ухвалою суду від 31.08.2023 року заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП № 66717915, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем на підставі виконавчого напису № 168039 від 15.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" суми 31106, 64 гривень.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений судовій збір в загальному розмірі 1228,32 гривні (858,88 грн. + 429,44 грн.) (а.с. 1, 30).

Керуючись ст. ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 34, 39, 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст. ст. 2-15, 89, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 в особі його представника адвоката Лях Ігора Дмитровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 168039, вчинений 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованості за кредитним договором № № 0690/008361-PR від 11.05.2012 року за період з 29 січня 2019 року по 28 травня 2021 року, в загальному розмірі 31106 (тридцять одна тисяча сто шість) гривень 64 (шістдесят чотири) копійки, яка складається з: 16981 (шістнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят одна) гривня 17 (сімнадцять) копійок заборгованість за тілом кредиту; 13625 (тринадцять тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень 47 (сорок сім) копійок заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 500 (п`ятсот) гривень - плата за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1287 (одна тисяча двісті вісімдесят вісім) гривень 32 (тридцять дві) копійки та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Лях Ігор Дмитрович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ОД №004352 від 25.02.2021,адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", , адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, будинок 5-Б.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд 6/5.

Суддя А. І. Бучацька