Справа № 630/218/23
Провадження № 2/630/114/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Санжаровської Н.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 630/218/23 (провадження № 2/630/114/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09 вересня 2006 року міським відділом РАЦС № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1947; стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду; визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з їх батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ; позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

в с т а н о в и в:

В обґрунтування заявленого позову, з урахуванням заяви від 11 квітня 2023 року, ОСОБА_1 вказав, що з 09 вересня 2009 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , під час якого у них народилися діти. Але шлюбні відносини з дружиною фактично припинились, від тоді вони майже не спілкуються. Тому подальше збереження сім`ї не відповідає його інтересам, і примирятися він не бажає. Позивач також вказував на ті обставини, що його діти наразі проживають разом з ним. Діти бажають проживати саме з батьком, що відповідає їх інтересам. Тому він звернувся до суду, аби офіційно визначити місце проживання дітей, яким лише він зможе надати належний догляд, турботу, виховання і освіту. На відміну від дружини він здатен забезпечити нормальний розвиток і умови проживання для своїх дітей. Більше того, відповідач ОСОБА_2 припинила піклуватися про їх спільних дітей і виїхала за кордон, тому він вважає за необхідне заявити вимогу про позбавлення її батьківських прав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, але через систему «Електронний суд» подала до суду заяву визнання позову та пред`явлених до неї вимог в повному обсязі та проведення розгляду справи за її відсутності.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій та ухвалює рішення за наявності для того законних підстав.

Ознайомившись із заявою відповідача ОСОБА_2 про визнання позову, суд приходить до висновку, що така заява не суперечить закону та достовірно відображає позицію відповідача в даній справі, оскільки подана нею особисто. Від так, визнання відповідачем позову не порушує її права, свободи чи інтереси, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті заявлених вимог у підготовчому засіданні.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступне.

Сторони перебувають у шлюбі з 09 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 виданим виконкомом міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1947.

Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданим 20 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції, актовий запис №96, та ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження № НОМЕР_3 , виданим державним реєстратором міста Майамі Біч, округу Майамі-Дейд, штату Флорида, США.

На даний час сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, проживають за різними адресами та спільного господарства не ведуть. Відносини між сторонами припинились та носять формальний характер через відсутність бажання перебувати у шлюбі. Примирятися вони не бажають, оскільки втратили почуття любові один до одного через різні погляди на сімейне життя і обов`язки, що призвело до взаємного відчуження. Намір сторін розірвати шлюб є остаточним та не суперечить їх інтересам.

За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Що ж до позовної вимоги про стягнення аліментів, то відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналізуючи наведені норми Сімейного кодексу України, слід дійти висновку, що визначальною у вирішенні питання про присудження аліментів є та обставина, з ким з батьків проживає дитина.

Наразі, діти, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживають разом з батьком, та перебувають на його повному утриманні, що не заперечує відповідач своєю заявою.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому суд задовольняє позов в частині стягнення аліментів і стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище позивача, та платника аліментів, яка є працездатною людиною та не має на утриманні інших дітей.

Також відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

А згідно із положеннями ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Син та донька сторін у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наразі проживають разом з батьком ОСОБА_1 , який є позивачем по даній справі, і бажають в подальшому проживати саме з батьком.

Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від позивача і дітей, але також має право заявити свою вимогу про визначення місця проживання дітей разом з нею. Натомість вона добровільно заявила суду про визнання вимоги позивача про визначення місця проживання дітей разом з батьком та визнала ті обставини, що діти фактично проживають з батьком, який створив для них необхідні умови.

Рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. При вирішенні таких спорів доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, але попередньо суд повинен впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку.

З огляду на встановлені обставини того, що діти безперервно проживають з батьком, який створив для них належні побутові і житлові умови, суд дійшов висновку, що в цьому випадку позивачем буде забезпечено розвиток дітей у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Позивач стверджує, що відповідач припинила піклуватися про дітей та забезпечення їх потреб, коли виїхала за кордон і залишила дітей на його утримання. Відповідачем ОСОБА_2 такі обставини визнані у поданій суду заяві, тому слід вважати їх встановленими.

Отже відповідачем свідомо обрано такі життєві умови, за яких її участь у вихованні дітей є мінімальною та недостатньою, що в свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України.

На підстави викладеного, суд задовольняє вимогу позивача та визначає місце проживання дітей разом з ним.

Крім того, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 1073,60 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати цих сум за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 160, 161, 180-184 СК України, ст.ст. 10-13, 81, 82, 141, 142, 200, 206, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09 вересня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції за актовим записом №1947, - розірвати.

Визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 08 березня 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1073,60 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (р/р: UA0026001, одержувач: ГУК у м. Києві, , банк Казначейство України, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106).

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О. О. Малихін

Повне рішення складено

08 травня 2023 року.