РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2023 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

при секретарі Лавріненко Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 01.05.2023 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогою стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_2 грошові кошти в рахунок повернення боргу у розмірі 22500 грн. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 28.02.2023 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до змісту якого позикодавець передав у власність позичальнику, а позичальник прийняв у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 22500 грн та зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів до 01.04.2023 р. Позика надана без сплати процентів за користування коштами. Факт передачі позикодавцем коштів підтверджується розпискою, яку відповідач ОСОБА_2 власноручно написав про отримання грошей від 28.02.2023 року. У встановлений договором строк до 01.04.2023 року відповідач позику не повернув, чим порушив умови договору. 10.04.2023 року позивач направив відповідачу письмову вимогу про повернення позики, у якій пропонував відповідачу повернути позику до 16.04.2023 року включно та попередив, що у випадку не повернення позики звернеться до суду за захистом свого порушеного права. У зв`язку з цим просив позовні вимоги задовольнити та понесені ним судові витрати стягнути з відповідача.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.05.2023 року відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач ОСОБА_1 за наслідком вручення йому 05.05.2023 року на вказану ним у позовній заяві електронну адресу копії ухвали про відкриття провадження у даній справі заперечень проти вказаного порядку її розгляду не подав.

Відповідачу ОСОБА_2 за адресою місця його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.11) одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі надіслано копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. На адресу суду повернувся конверт з надісланими документами із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою", що у відповідності до вимог ч.7,8 ст.128 ЦПК України визначає його повідомлення належним чином про розгляд даної справи судом. Будь-яких клопотань або відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що згідно копії договору позики від 28.02.2023 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали даний правочин, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 22500 грн на умовах строкової позики до 01.04.2023 року без сплати процентів за користування коштами (а.с.4).

Також обставини отримання від позивача ОСОБА_1 у позику грошових коштів в сумі 22500 грн на строк до 01.04.2023 року відповідачем ОСОБА_2 підтверджується копією письмової розписки останнього від 28.02.2023 року (а.с.5).

Відповідно до копії листа від 10.04.2023 року (а.с.6) позивач ОСОБА_1 пропонував відповідачу ОСОБА_2 повернути позичені 28.02.2023 року грошові кошти в сумі 22500 грн до 16.04.2023 року.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному, ніким із сторін не оспорюються та містять відомості щодо заявлених позовних вимог.

У відповідності до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до вимог ч.1,2 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно положень ч.1,2 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до положень ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до змісту ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, стороною позивача підставою своїх позовних вимог вказано обставини того, що його права позикодавця були порушені невиконанням відповідачем особистих зобов`язань за договором позики, укладеного шляхом написання розписки від 28.02.2023 року.

При цьому, відповідачем ОСОБА_3 не заперечено ні в який спосіб написання ним даної розписки на користь позивача ОСОБА_1 за фактом отримання ним від останнього у позику на строк до 01.04.2023 року грошових коштів в сумі 22500 грн.

Таким чином, на підставі представлених позивачем доказів, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 прострочив виконання взятого на себе обов`язку щодо повернення в межах погодженого сторонами строку 01.04.2023 року, термін якого минув, позивачу ОСОБА_4 отриманих за договором позики від 28.02.2023 року грошових коштів в сумі 22500 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в порушення вимог договору позики та наведених норм цивільного закону, не виконав взятого на себе зобов`язання, позаяк ним не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення платежів в рахунок виконання власних зобов`язань за вказаним правочином згідно письмової розписки, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов`язком особи, яка порушила зобов`язання.

Відтак суд приходить до висновку, що оспорювана сума неповернутої своєчасно позики в сумі 22500 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно наведених вище обгрунтувань, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі згідно заявлених позовних вимог, що не суперечать вимогам закону та узгоджуються з умовами укладеного сторонами в справі договору позики.

З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача стягненню на його користь з відповідача підлягає сума сплаченого та документально підтвердженого судового збору в розмірі 1073,60 грн (а.с.3) згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 274, 275, 279 ЦПК України, ст.509, 524, 525, 526, 530, 533, 536, 599, 625, 1046-1050 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 28.02.2023 року в сумі 22500 (двадцять дві тисячі п`ятсот) гривень, а також судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.