Єдиний унікальний номер: 379/1599/17
Провадження № 6/379/7/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Гопкало О.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ», боржник: ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення дублікатів виконавчих документів до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника 02.05.2023 звернувся до суду із даною заявою, просить суд:

- поновити строк для пред`явлення дублікатів виконавчих документів до виконання по справі №379/1599/17, виданих 28.01.2021 Таращанським районним судом Київської області.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішення Таращанського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ страхова компанія «Галицька» суми завданої шкоди та судового збору у справі №379/1599/17 від 24.01.2018, набрало законної сили 26.02.2018, строк для пред`явлення виконавчих листів був до 27.02.2021.

08.04.2020 ухвалою Таращанського районного суду Київської області було замінено стягувача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька» на його правонаступника ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» у цивільній справі № 379/1599/17.

28.01.2021 ухвалою Таращанського районного суду Київської області було ухвалено видати дублікати виконавчих листів та направити на адресу ТОВ «Маркс.Капітал». Відповідно до витягу з сайту Укрпошти лист з дублікатами був відправлений 11.02.2021.

17.02.2021 представник ТОВ «Маркс.Капітал» отримав дублікати виконавчих листів.

18.02.2021 представник ТОВ «Маркс.Капітал» направив дублікати виконавчих листів до Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

23.02.2021 представниками Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), було отримано листа з дублікатами виконавчих листів.

24.02.2021 державним виконавцем було винесено постанови про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

25.02.2021 постанови про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та дублікати виконавчих листів були відправлені на адресу ТОВ «Маркс.Капітал».

03.03.2021 представником ТОВ «Маркс.Капітал», було отримано повідомлення пре повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання та дублікати виконавчих листів.

15.03.2021 представником TOB «Маркс.Капітал» було направлено до суду «Скаргу на повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання.

26.03.2021 Таращанським районним судом Київської області було ухвалено відмовити задоволенні скарги ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» на повідомлення про повернення виконавчого

документа стягувачу без прийняття до виконання.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчих листів сплив 27.02.2021.

З огляду на те, що виконавчий лист було отримано в останні дні строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, та те що зі сторони ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» були вчинені усі можливі дії для реалізації права на подання виконавчих документів, вважають, що відповідний строк пропущений з поважних причин.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ».

Боржник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи в силу ст. 128 ЦПК України повідомлений належно.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяву про поновлення строків пред`явлення дублікатів виконавчого листа, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Судом встановлено, що 24.01.2018 рішенням Таращанського районного суду Київської області у справі єдиний унікальний номер 379/1599/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» суму завданої шкоди в розмірі 7738,89 грн. та судовий збір в розмірі 1600 грн. Рішення набрало законної сили 26.02.2018 (а.с.46).

На виконання зазначеного рішення 27.02.2018, за заявою представника позивача, останньому було видано 2 виконавчих листа по справі № 379/1599/17: про стягнення з ОСОБА_1 суму завданої шкоди в розмірі 7738,89 грн та судовий збір в розмірі 1600 грн. Строк пред`явлення виконавчих листів до 27.02.2021 (а.с.51).

21.10.2019 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАРКС.КАПІТАЛ» та ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАЛИЦЬКА» було укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу №01/21.10.2019 від 21.10.2019 та підписано Додаток 1 до цього договору, за яким до заявника перейшло, в тому числі, право грошової вимоги до боржника згідно вищезазначеного рішення суду (а.с.61-63).

14.01.2020 представник ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні правонаступником та додано копії виконавчих листів виданих ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» у справі № 379/1599/17 (а.с.57-60).

Ухвалою суду від 08.04.2021 замінено сторону стягувача - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» у справі № 379/1599/17 за позовом приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с.81-82).

11.01.2021 представник ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчих листів, у зв`язку із їх втратою. В даній заяві представник зазначав, що відповідно до Автоматизованої системи виконавчих проваджень вище вказані виконавчі листи до органів державної виконавчої служби не пред`являвся, відповідно і на час звернення до суду, на виконанні не перебувають (а.с.99-101).

Ухвалою суду 28.01.2021 задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ», боржник: ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих документів. (а.с. 114-115).

28.01.2021 Таращанським районним судом Київської області після закінчення строку на оскарження ухвали видано дублікати виконавчих листів та 10.02.2021 направлено на адресу стягувача (а.с.125).

17.02.2023 ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» отримало дублікати виконавчих листів (а.с.133).

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом частини 1статті 512 ЦК України, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу; дарування; факторингу.

Згідно із частиною 5 статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЗУ «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі.

Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується виконанням судового рішення або спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 30 липня 2019 року у справі № 5/128, від 21 серпня 2020 року у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

За загальним правилом ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням кредитором дій до заміни його правонаступником, переходить до правонаступника, тож правонаступник має довести, що пропуск строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання стався з причин, які є об`єктивно непереборними, і можуть бути визнані судом поважними.

Відповідно до статті 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Згідно положень частини 1 статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Вирішуючи питання обґрунтованості наведених заявником підстав для поновлення строку пред`явлення дублікатів виконавчих листів до виконання та відповідності таких обґрунтувань вимогам процесуального закону, суд звертає увагу на наступне.

Як убачається із усталеної практики Верховного Суду, що склалася з питань поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до виконання, поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку.

Поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Аналізуючи викладене вище, оскільки оцінці суду на предмет поважності підлягають причини не пред`явлення стягувачем виконавчих листів до виконання, слід дійти висновку, що поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання має існувати у межах встановленого законом строку, а не після його закінчення.

Установлений Законом строк для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання покликаний забезпечити рівність процесуального становища сторін, адже боржник не може необмежений час знаходитися під загрозою процедур примусового виконання судового рішення, тож закон надав суду право продовжити вказаний строк і лише у тому разі, якщо причини пропуску вказаного строку суд визнає поважними.

Цивільний процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Причини поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин та наданих заявником доказів на їх підтвердження.

Отже, в кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування заяви про відновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В даному випадку, первісним кредитором ПрАТ «СК «Галицька» не було вжито всіх заходів для вчасного пред`явлення виконавчих листів до виконання (27.02.2018-21.10.2019), внаслідок чого допущено значний пропуск строку пред`явлення його до виконання.

У постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі N 2-12537/10 містяться наступні правові висновки:

«Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у її задоволенні, оскільки заявником не наведено обґрунтованих аргументів на підтвердження поважності причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Суд не має права поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за відсутності відповідних поважних причин пропуску цього строку».

Згідно з висновками Верховного Суду у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 490/9519/15-ц суд апеляційної інстанції врахував положення наведених норм законів, перевірив доводи заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, надав оцінку обставинам, на які посилалося ПАТ "Укрсоцбанк" як на причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та встановивши, що такі причини є неповажними, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного Суду у справі № 166/1472/18 від 23.10.2019, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду зробленого у постанові по справі № 2-461/09 від 02.06.2020, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Посилання представника ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» на те, що виконавчий лист було отримано в останні дні строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд не вважає поважною причиною пропущення відповідного строку, оскільки сам стягувач звернувся до суду про видачу дублікатів виконавчих листів за місяць 16 днів до закінчення строку для пред`явлення їх до виконання.

Так, сторону стягувача замінено правонаступником 08.04.2020, а з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів представник ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» звернувся лише 11.01.2021.

На підтвердження зазначених тверджень у заяві щодо факту направлення виконавчих листів до Таращанського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття, повернення дублікатів виконавчих листів та оскарження постанови державного виконавця, суду не надано копії постанови державного виконавця, а також копій документів щодо оскарження постанови державного виконавця.

Разом з тим, заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, які могли б встановити поважність причини пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та не наведено обґрунтованих аргументів тих обставин, що унеможливлюють вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Так, рішенням від 27.11.2008 у справі «Крутько проти України2 (№ 2), Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (no.1) (GC), no. 36813/97, п. 197 ЄСПЛ 2006). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «ДжоржЕстіма проти Португалії» (EstimaJorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998*II, п. 35, та «Сіка проти Словакії» (Sica v. Slovakia), N 2132/02, п. п. 24-27, 13 червня 2006 року).

В той же час, практика Європейського Суду з прав людини та Верховного Суду спирається на такі загально-правові категорії як "непорушність прав", "якість та точність закону", "стабільність та остаточність судових рішень", "законні очікування" тощо. Названі поняття можна узагальнити принципом правової (юридичної) визначеності, який відіграє надважливе значення у формуванні та функціонуванні системи права демократичної держави. Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах "Брумареску проти Румунії", "Стіл та інші проти Сполученого Королівства" та ін.).

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії»(Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Європейський суд неодноразово зазначав в свої рішеннях, що якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

У даній справі строк пред`явлення виконавчих документів сплив 27.02.2021, а лише 02.05.2023 заявник звернувся до суду для поновлення строку їх пред`явлення до виконання, тобто більше ніж через два роки.

Відтак, наведені доводи заявника судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відсутні будь-які докази того, що ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» з причин, що не залежали від його волі та не мало можливості пред`явити до примусового виконання виконавчі листи № 379/1599/17 у термін з 08.04.2020 до моменту втрати та з 17.02.2021 до закінчення строку на їх пред`явлення.

Враховуючи наведене вище та те, що заявником не доведено поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, вимоги заяви щодо поновлення строку для пред`явлення дублікатів виконавчих документів до виконання задоволенню не підлягають. Таким чином, у задоволенні заяви слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.183,260-261,263,433 ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ», боржник: ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення дублікатів виконавчих документів до виконання - відмовити.

Повний текст ухвали складено 17.05.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий:В. І. Зінкін