У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2023

Справа № 331/3064/23

Провадження № 2/331/1367/2023

Суддя Жовтневого районного суду м.Запоріжжя Н.В.Фісун, розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, Фонду соціального страхування України, третя особа: Голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський Олександр Олександрович, Голова Комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області Судариков Ігор Юрійович, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 через представника ОСОБА_2 звернулася до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з позовною заявою про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

При відкритті провадження по справі суд перевіряє дотримання позивачем вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.п.5,6,7,8 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Зі змісту позовної заяви вбачається, «підставою у наказі про звільнення зазначено попередження про наступне звільнення від 17.01.2023» , а також обґрунтовано опис даного попередження , яка саме вказана була в ньому інформація, але на підтвердження цієї обставини, позивачем не наданий цей доказ.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Позивачем не надано підтверджуючих документів неможливості самостійно надати докази.

Крім того, в ст.13 ЦПК України закріплено, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.3.4 ст.12 ЦПК України , кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просить, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу , в описовій частині описує обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно Постанови ВСУ від 21.11.2018р. у справі №808/928/16, зазначено, що залишається чинним загальний нормативно-правовий акт, що регулює правовідносини про обчислення середньої заробітної плати - це постанова КМУ від 08.02.1995р. №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", дія якої поширюється на підприємства, установи і організації усіх форм власності (п.2 Постанови), а затверджений нею порядок застосовується в усіх випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати (ст.1 Порядку).

Щодо правильності обчислення суми, що підлягає стягненню, суд керується положеннями п.5 розділу IV Порядку №100, відповідно якого нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Однак, пред`являючи відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України вимогу про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивач не надає відомостей про розмір отримуваної нею середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. З огляду на положення ч. 2 ст.83 ЦПК України, вимоги якої передбачають подання позивачем доказів разом з поданням позовної заяви, відсутність наведених відомостей позбавить суд можливості ухвалити законне та справедливе рішення щодо заявлених позивачем вимог в цій частині.

Суддя зазначає, що отримання довідки про середню заробітну плату тягне за собою надання саме позивачем розрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, правильність якого суд перевіряє і досліджує в судовому засіданні.

Представник заявника у позовній заяві зазначає про те, що судовий збір не сплачується на підставі пункту 1,9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, особи з інвалідністю 1 та 2 групи.

Суд звертає увагу позивача на наступне.

Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у частині вимог про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року в справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) вказала, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений частиною другою статті 235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений статтею 117 КЗпП України, мають різну правову природу.

Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України, позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Таким чином, заявник звільнена від сплати судового збору в частині вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, проте в частині оскарження вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення їй необхідно сплатити судовий збір.

Що стосується особи з інвалідністю 1 та 2 групи, які звільняються від сплати судового збору, то суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 є інвалідом першої або другої групи на момент подачі позовної заяви. До матеріалів справи долучена довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 16.03.2020 року відповідно до якої інвалідність позивачці встановлена на строк до 01.04.2022 року.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Пунктом 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Наведене правило також визначено в абзаці 2 частини першої статті 177 ЦПК України.

Позовна заява ОСОБА_1 сформована в підсистемі «Електронний суд»,( хоча у позові позивач вказала, що правила ст.177 ЦПК України щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин), але до позову долучено докази доставки копії позовної заяви з доданими до неї документами до зареєстрованих Електронних кабінетів Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Проте доказів надсилання копій позовної заяви з доданими до неї документами листом з описом вкладення на адреси Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, Фонду соціального страхування України, третя особа: Голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський Олександр Олександрович, Голова Комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області Судариков Ігор Юрійович позивачем не надано, хоча позовна заява надіслана в електронній формі.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі. Вважаю за необхідне звернути увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 7 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до яких позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 175 ЦПК, у зв`язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху враховується, практика Європейського суду з прав людини (рішення Суду у справі De Geouffre de la Pradelle проти Франції , №12964/87, § 28, від 16 грудня 1992 pоку) де зазначено, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України зазначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладеного, суд вбачає, що позивачу необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 177-185, ст.95, ст. 260-261 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, Фонду соціального страхування України, третя особа: Голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський Олександр Олександрович, Голова Комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області Судариков Ігор Юрійович, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати позивачу, представнику позивача строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків, в іншому разі заява буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. В. Фісун