Провадження №2-о/359/377/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Кулик Т.В.,

за участі

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, яку обґрунтувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3

23.10.2023 вона подала позовну заяву до суду про розірвання шлюбу.

Після звернення заявницею до суду з позовом про розірвання шлюбу поведінка ОСОБА_3 змінилась, оскільки на її адресу постійно надходять погрози, як в телефонних розмовах так і в текстових повідомленнях. Також ОСОБА_3 телефонує на робочий телефон її керівника та вимагає її звільнення з роботи. Заявниця постійно перебуває у стані постійного психологічного напруження, постійні хвилювання за своє здоров`я і життя, та здоров`я і життя своїх рідних. Подальші дії ОСОБА_3 є непередбачуваними для неї, оскільки ОСОБА_3 має неврологічні розлади та перебуває на лікуванні у невролога.

У зв`язку з вчиненням ОСОБА_3 домашнього насильства, заявниця неодноразово зверталась за захистом до правоохоронних органів, проте, це не дало жодного результату. ОСОБА_3 не змінив своєї поведінки.

08.10.2023 року за результатами розгляду звернення заявниці про вчинення ОСОБА_3 щодо неї домашнього насильства, інспектором Бориспільського РУП ГУНП в Київській області Трощий Є.О. було видано терміновий заборонений припис стосовно Кривдника ОСОБА_3 .

Також 26.10.2023 вона зверталась до Бориспільського РУП ГУНП в Київській області з заявою про вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 постійно вчиняє до неї насильство, настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високим.

У зв`язку з цим просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , яким заборонити йому наближатись на відстань менше 300 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та місця праці постраждалої особи: Міністерство молоді та спорту України за адресою : АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2023 року було відкрито провадження у цивільній справі.

Заявник та її представник у судовому засіданні підтримали вимоги, викладені в заяві, та наполягали на їх задоволенні у повному обсязі.

Заінтересована особа у судовому засіданні заявлені вимоги не визнав, але факт вчинення домашнього насильства відносно заявниці визнав.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 5 червня 2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) був зареєстрований шлюб. Вказана обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб від 03.10.2023.

02.10.2023 року інспектором Бориспільського РУП ГУНП в Київській області Трощий Є.О. було видано терміновий заборонений припис стосовно кривдника ОСОБА_3 , який 02.10.2023 о 17.10 год. знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння влаштував конфлікт з дружиною у ході якого висловлював на її адресу образи.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.10.2023 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн.

26.10.2023 року ОСОБА_1 подала до Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області заяву про те,що її чоловік протягом місяця в телефонному режимі погрожує їй та телефонує на робочий телефон її керівника та вимагає її звільнення.

За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч. 1. ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб:1) подружжя;2) колишнє подружжя;3) наречені;4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя);5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти;6) особи, які мають спільну дитину (дітей);7) батьки (мати, батько) і дитина (діти);8) дід (баба) та онук (онука);9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка);10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка);11) рідні брати і сестри;12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука);13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими;14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням;15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

При цьому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Таким чином, зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису.

«Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» - є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису.

В матеріалах справи наявні докази на підтвердження застосування психологічного насильства кривдником ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 , а саме постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.10.2023 року та заява від 26.10.2023 року, яку ОСОБА_1 подала до Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства відносно заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 350-1-350-6,350-8 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (кривдника),на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

-заборонити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 та місця праці, а саме до Міністерства молоді та спорту України,яке розташоване за адресою:м.Київ вул.Еспланадна,42;

- заборонити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

-заборонити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.С. Чирка