Справа № 553/6488/22
№ провадження 2/646/931/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2023 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - Демченко І.М. за участю секретаря Разєнкової Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у режимі відеоконференції відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ", треті особи: Моторне /транспортне/ страхове бюро України, ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
за участю представника позивача - адвоката Пилипенка О.С.,
ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Пилипенко О.С., звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на нижченаведені обставини.
10.01.2021 відбувся страховий випадок відносно ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем Chery EASIER, держаний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив пошкодження автомобіля Linkoln MKT державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням його власника ОСОБА_1 .
Вина в даній дорожньо-транспортній пригоді водія ОСОБА_2 встановлена постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 03 лютого 2021 року у справі №296/418/21.
Відповідно до поліса АР/0299191 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальність водія транспортного засобу державний номерний знак НОМЕР_1 марки CHERY EASIER була застрахована в страховій компанії Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія».
Оскільки, ні експертного висновку, ні коштів від відповідача ОСОБА_1 , так і не дочекалася, вона була змушена самостійно замовити звіт про оцінку майна.
04.10.2022 ОСОБА_1 звернулася до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» з кредиторською вимогою, щодо відшкодування шкоди. В свою чергу ОСОБА_1 була позбавлена можливості раніше звернутися до страхувальника із даною вимогою, оскільки у зв`язку із запровадженням
військового стану в Україні, доступ до відкритих даних державних реєстрів обмежений, що унеможливлює отримання будь-якої інформації. Крім того, місце знаходження страхувальника встановити важко, оскільки реєстрації не співпадає з фактичним місцем провадження діяльності.
Однак, на день звернення із позовною заявою до суду про стягнення коштів, будь-яких виплат від відповідача позивачу так і не надходило.
Ухвалою суду від 03.04.2023 провадження у справі відкрито та її призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 10.04.2023 задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи у режимі відеоконференції.
19.04.2023 третьою особою ОСОБА_2 на електронну адресу суду направлено повідомлення про розгляд справи без його участі.
19.04.2023 Моторно /транспортним/ страховим бюро України до суду подані пояснення про невизнання позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як особи, яка винна в ДТП, була застрахована у ТОВ «МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» за полісом АР/0299191, яким визначено ліміт відповідальності 130 000 грн за вирахуванням франшизи у розмірі 2 600, 00 грн. При цьому зазначає, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту щодо стягнення страхового відшкодування з відповідача, оскільки щодо ТОВ «МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» прийнято рішення про ліквідацію. Крім того, просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат, які планує понести МТСБУ, у зв`язку з підготовкою правової позиції у справі, подання відзиву у розмірі 1000 грн.
03.05.2023 представником позивача надані до суду заперечення на пояснення МТСБУ, у яких він вказав на їх необґрунтованість.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Треті особи надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.
Представник відповідача ТОВ «МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» до суду не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових викликів за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.
Направлені за місцезнаходженням відповідача судові виклики відділенням поштового зв`язку повернуті на зворотну адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відзив відповідачем не подано.
Представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи.
Суд, з`ясувавши позиції сторін, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
За положеннями ч.ч. 5, 6 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Так, постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 03 лютого 2021 року справі № 296/418/21 встановлено, що 10.01.2021 о 14 год 30 хв на 229 км автодороги Київ-Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Chery EASIER, держаний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Linkoln MKT державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Винним у порушенні п.п. 2.3б, 10.4 Правил дорожнього руху та вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано третю особу у справі - ОСОБА_2 . Постанова набрала законної сили 16.02.2021.
Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Chery EASIER, держаний номерний знак НОМЕР_1 станом на 10.01.2021 застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/0299191, виданим ТОВ «МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ».
позбавлена права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 02.07.2021.
15.01.2021 ОСОБА_1 подано ТОВ «МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» заяву про страхове відшкодування - відшкодування збитків, завданих здоров`ю під час ДТП.
За повідомленням ТОВ «МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» за вих № 1819 від 26.03.2021 погоджено суму страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 1 494, 26 грн. та моральної шкоди у розмірі 71,16 грн.
Крім того, 15.01.2021 ОСОБА_1 звернулася до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» з заявою про страхове відшкодування та заявою про виплату страхового відшкодування та повідомлення про подію що має ознаки страхового випадку.
Розрахунку страхового відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Linkoln MKT страховиком ТОВ «Міжнародна страхова компанія» надано не було.
За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до статті 1194 ЦК України, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.
Стаття 1192 ЦК України встановлює, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Поняття збитків визначене статтею 22 ЦК України.
Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
Отже, аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення в майбутньому.
Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092).
Тобто, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
Відповідно до пункту 12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Згідно з пунктом 36.6. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Отже, на користь позивача має бути стягнуто страхове відшкодування, яке становить вартість відновлювального ремонту, за вирахуванням вартості франшизи в сумі 2 600 грн.
У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).
Таким чином, враховуючи викладене суд дійшов висновку щодо доведеності розміру матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, але підлягають задоволенню частково, до стягнення підлягає сума в розмірі 119 965, 15 грн. (вартість відновлювального ремонту за вирахуванням франшизи).
Разом з тим, не є обґрунтованими доводи МТСБУ щодо обраного способу захисту позивачем оскільки, на його думку, такий захист суперечить висновкам Верховного Суду викладеним у постанові від 25.11.2021, такі пояснення зводяться до власного тлумачення норм права, крім того, не вказано номер справи, на яку він посилається, а лише дату прийняття її судом касаційної інстанції, що не дає можливості суду належним чином перевірити ці доводи. Крім того, перевіривши ці обставини з обґрунтуванням вказаної постанови суд дійшов висновку, що вказана постанова стосується спору господарської юрисдикції та правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у цій справі.
Згідно із частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Положеннями частин першої та другої статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Судом встановлено, що ТДВ «Міжнародна страхова компанія» згідно рішення засновників щодо припинення юридичної особи з 07.12.2021 перебуває в стані припинення.
Отже, позивач звернувся до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» з вимогою про направлення аварійного комісара для проведення огляду ТЗ та визначення вартості заподіяної шкоди (збитків) внаслідок ДТП 15.01.2021, тобто на момент звернення заявника рішення засновників щодо припинення юридичної особи, в даному випадку ТДВ «Міжнародна страхова компанія», не перебувала в процесі припинення.
Щодо нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу, суд зазначає, що вони виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування ним грошовими коштами.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розраховується за формулою:
[Проценти] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році], де:
[Сума боргу] - сума простроченого боргу;
[Процентна ставка (%)] - проценти річних;
[Кількість днів] - кількість днів прострочення зобов`язання;
[Кількість днів у році] - кількість днів у календарному році.
Період розрахунку: з 03.02.2021 року по 31.12.2021 року - 332 дні
[Проценти] = 125 565,00 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 332 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 3 426,38 грн.
Період розрахунку: з 01.01.2022 року по 30.09.2022 року - 273 дні
[Проценти] = 125 565,00 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 273 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 2 817,47 грн.
Таким чином, сума нарахованих процентів: 6 234, 00 грн.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.
Розраховується за формулою:
[Інфляційні нарахування] = [Сума боргу] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу], де:
[Сума боргу] - сума простроченого боргу.
[Сукупний індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період.
РозрахунокСукупний індекс інфляціїІнфляційні нарахування
У період з 03.02.2021 року по 30.09.2022 року індексація на суму 125 565,00 грн. [Сукупний індекс інфляції] = 101,00% ? 101,70% ? 100,70% ? 101,30% ? 100,20% ? 100,10% ? 99,80% ? 101,20% ? 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% ? 104,50% ? 103,10% ? 102,70% ? 103,10% ? 100,70% ? 101,10% ? 101,90% = 132,284% (за період Лютий 2021 - Вересень 2022) [Інфляційні нарахування] = 125 565,00 грн. (сума боргу) ? 132,284% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 125 565,00 грн. (сума боргу) = 40 536,82 грн.132,284%40 536,82
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Крім того, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на оплату експертних послуг у сумі 3000 грн. та 12 500 грн витрат на правову допомогу.
Керуючись ст. ст. 141, 263, 264, 265, 268, 280-284 ЦПК України, ст. 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 12, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд
Позов ОСОБА_1 до ТОВ "МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ", треті особи: Моторне /транспортне/ страхове бюро України, ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий : І.М.Демченко