Справа № 450/4812/23 Провадження № 2/450/1652/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони з 05 червня 1998 року перебувають у шлюбі, від якого спільних дітей у них немає. Зазначає, що разом з відповідачем не проживає та спільного господарства не веде, будь-які шлюбні стосунки між сторонами припинено, у них різні погляди на сімейне, спільне життя, взаємні права і обов`язки, а також вони втратили почуття взаємної любові та підтримки. У зв`язку з цим вважає, що збереження шлюбу і примирення між сторонами не є можливим. З огляду на вказане, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 04 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала з позовною заявою та додатками до неї отримана відповідачем 11 жовтня 2023 року.

24 жовтня 2023 року судом отримано відзив відповідача на позовну заяву, який ним особисто підписаний та скерований засобами поштового зв`язку, згідно мотивів якого позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує проти розірвання шлюбу.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 червня 1998 року, який зареєстрований Пасіки-Зубрицької сільською радою Пустомитівського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 05 червня 1998 року, актовий запис № 3.

Позивачем та відповідачем не заперечуються факти їх окремого проживання, відсутність дітей, а також те, що сторони мають намір розірвати шлюб.

Позивачем у позовній заяві не наводяться жодні мотиви наявності спору між сторонами.

Відповідно до положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.106 СК України визначено, що подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя.

З врахуванням особисто поданих ОСОБА_1 позовної заяви про розірвання шлюбу, а також відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 , вбачається можливість розірвання ними шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, а також відсутність між ними спору, який є необхідною передумовою звернення з позовом до суду.

Позивач та відповідач не наводять жодних фактичних обставин, які б свідчили про існування між сторонами спору і неможливість розірвання шлюбу в позасудовому порядку в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В постанові Верховного Суду у справі № 910/5958/20 від 29 серпня 2023 року вказано, що відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові і не потребує перевірки обраного позивачем способу захисту і правової оцінки по суті спору.

Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених фактів суд констатує, що у даній справі відсутні порушення прав позивача, оскільки таким заявлена вимога про розірвання шлюбу, а відповідачем визнано таку, спільні діти відсутні, мотиви позовної заяви не відображають жодного спору між ним.

Крім цього, в постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 у справі № 910/15262/18, від 03 березня 2020 у справі № 910/6091/19 також відзначено, що у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватись до жодної оцінки доказів.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що аргументи, якими позивач мотивувала свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 106 СК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.