Справа №751/4707/22
Провадження №4-с/751/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Іскра К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії щодо зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Прокоф`єв Б.І., звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: визнати бездіяльність Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що полягає у не знятті арешту з майна боржника - ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), накладеного у виконавчому провадженню № 47523344 протиправною; зобов`язати Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зняти арешт із усього нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), яке накладене в рамках виконавчого провадження № 47523344, а саме обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 17253975, зареєстрований 15.15.2015 року 11:22:26 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою С.С. на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47523344 від 14.05.2015 року Новозаводського відділу ДВС Чернігівського МУЮ, вид обтяження - арешт нерухомого майна; арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 17253733, зареєстрований 15.15.2015 року 15:09:51 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою С.С. на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47523344 від 14.05.2015 року Новозаводського відділу ДВС Чернігівського МУЮ, вид обтяження - арешт нерухомого майна.

Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 (надалі Скаржник) є власником житлового будинку, що находиться за адресою: АДРЕСА_1 .

30.05.2022 року Скаржник дізналася, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться записи про накладення арештів всього нерухомого майна. Підставами для такого арешту стали: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47523344 від 14.05.2015 року Новозаводського відділу ДВС Чернігівського МУЮ, вид обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 17253975; Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, № 47523344 від 14.05.2015 року Новозаводського відділу ДВС Чернігівського МУЮ, вид обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 17253733.

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 27.03.2015 по справі № 751/11948/14 було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та стягнуто заборгованість за кредитним договором № 2402/0908/02-035 від 26 вересня 2008 року, укладеним між ВАТ „Сведбанк" та ОСОБА_3 , яка утворилася станом на 03.11.2014 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту в сумі 81418,75 (вісімдесят одну тисячу чотириста вісімнадцять) доларів США, що еквівалентно 1054372,81 грн., заборгованість за відсотками в сумі 5093,65 (п`ять тисяч дев`яносто три) доларів США, що еквівалентно 65962,76 грн., пеню в сумі 18131 (вісімнадцять тисяч сто тридцять одну) грн. 68 коп. На підставі вказаної постанови апеляційного суду було видано виконавчі листи та пред`явлено до примусового виконання. На підставі виданих виконавчих листів по вищевказаній справі Новозаводським ВДВС ЧМУЮ було відкрито виконавчі провадження ВП № 47522537 та ВП № 47523344.

Пояснює, що як свідчить відповідь Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 03.11.2022 року виконавчі провадження ВП № 47522537 та ВП № 47523344 було закрито 16.10.2015 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція).

В той же час, 16.12.2021 року між ТОВ ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» та ТОВ «ІНКОМ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» відступив ТОВ «ІНКОМ ФІНАНС» право вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № 2402/0908/02-035 від 26 вересня 2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 та по якому в свій час було прийнято вищевказане рішення суду.

В подальшому, 16.12.2021 року між ТОВ ІНКОМ ФІНАНС та ОСОБА_2 було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ ІНКОМ ФІНАНС відступило ОСОБА_4 право вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № 2402/0908/02-035 від 26 вересня 2008 року, укладеним між ВАТ „Сведбанк" та ОСОБА_3 .

Таким чином, станом на сьогодні право вимоги за кредитним договором №2402/0908/02-035 від 26 вересня 2008 року, укладеного між ВАТ „Сведбанк" та ОСОБА_3 перейшло до ОСОБА_2 .

31.08.2022 року Скаржник по даній справі звернувся до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою щодо зняття вищевказаних арештів з всього нерухомого майна.

На заяву Скаржника, останній отримав відповідь з Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про те, що в їх провадженні дійсно перебувало виконавче провадження № 47523344 з примусового виконання виконавчого листа № 2/751/54/15 виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова 20 квітня 2015 року про стягнення на користь ТОВ ФК Вектор Плюс 81418,75 доларів, яке завершено 16.10.2015 року в порядку пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України» Про виконавче провадження» (в редакції Закону станом на час такого завершення).

Саме в рамках даного виконавчого провадження і було накладено вищезазначені арешти.

Як зазначив Центрального відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) станом на 07.02.2022 року відповідні виконавчі документи повернуто. Як зазначалося вище та підтверджується як листом від 03.11.2022 року вищезазначений виконавчий документ, який перебував в провадженні виконавчої служби був повернутий стягувачу ще 16.10.2015 року. Однак, до даного часу наявний арешт на все нерухоме майно, що був накладений державним виконавцем, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.05.2022 року.

Учасники провадження у судове засідання не з`явились.

Представник заявника, державний виконавець, заінтересована особа ОСОБА_2 , представник заінтересованої особи ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, матеріали справи №751/11948/14, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 27.03.2015 по справі № 751/11948/14 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та стягнуто заборгованість за кредитним договором № 2402/0908/02-035 від 26 вересня 2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 , яка утворилася станом на 03.11.2014 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту в сумі 81418,75 (вісімдесят одну тисячу чотириста вісімнадцять) доларів США, що еквівалентно 1054372,81 грн., заборгованість за відсотками в сумі 5093,65 доларів США, що еквівалентно 65962,76 грн., пеню в сумі 18131 грн. 68 коп. (том 2 а.с. 48-56 справи №751/11948/14).

На підставі виданих виконавчих листів (том 2 а.с. 62 справи №751/11948/14) по вищевказаній справі Новозаводським ВДВС ЧМУЮ було відкрито виконавчі провадження ВП № 47522537 та ВП № 47523344 (а.с. 12, 13).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер інформаційної довідки 301750949 від 30.05.2022 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 . Підставами для такого арешту стали: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47523344 від 14.05.2015 року Новозаводського відділу ДВС Чернігівського МУЮ, вид обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 17253975; Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, № 47523344 від 14.05.2015 року Новозаводського відділу ДВС Чернігівського МУЮ, вид обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 17253733 (а.с. 8-11).

16.12.2021 року між ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» та ТОВ «ІНКОМ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» відступив ТОВ «ІНКОМ ФІНАНС» право вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № 2402/0908/02-035 від 26 вересня 2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 (а.с. 16-18, 19, 20).

В подальшому, 16.12.2021 року між ТОВ «ІНКОМ ФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ІНКОМ ФІНАНС» відступило ОСОБА_2 право вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № 2402/0908/02-035 від 26 вересня 2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 (а.с. 21, 22, 23).

31.08.2022 року ОСОБА_1 звернуласьдо Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою щодо зняття вищевказаних арештів з всього нерухомого майна.

Згідно відповіді Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 03.11.2022 року виконавчі провадження ВП № 47522537 та ВП № 47523344 було закрито 16.10.2015 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція). В ході примусового виконання було накладено арешт на все майно боржника. Станом на 07.02.2022 року відповідні виконавчі документи повернуто без виконання. Зняття арешту з майна неможливе у зв`язку з тим, що п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає зняття арешту з майна боржника (а.с. 15).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - надалі Закон (в редакції закону станом на 05.08.2013 року - час повернення виконавчого листа стягувачу) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника, відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Схожі за змістом положенням містились у відповідному Законі у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення до суду із цією скаргою) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5)відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

В постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 2/0301/806/11 (провадження № 61-3814св22) останній зауважив, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених* законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Вказані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У даній правовій ситуації відмова в задоволенні скарги щодо зняття арешту, накладеного на все нерухоме майно ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 47523344 унеможливить у подальшому здійснення належного захисту майнових прав заявника щодо зняття арешту з його майна.

При цьому, слід врахувати те, що наявність протягом тривалого часу (7 років) не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

За таких обставин, враховуючи відсутність виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника та відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, суд приходить висновку про наявність правових підстав для зняття арешту, накладеного в межах виконавчого провадження №47523344.

З приводу вимоги скарги про визнання протиправною бездіяльності слід звернути увагу, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба, розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №464/5990/16-а.

Для визнання протиправною бездіяльності недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Суд зазначає, що заявник звертався до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) із відповідною заявою про зняття арешту, проте йому було відмовлено та роз`яснено, що наслідки завершення даних виконавчих проваджень не передбачають зняття арешту з майна боржника, які передбачались ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» редакції закону 606-14. Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» регулює порядок зняття арешту з майна боржника. Так, ч. 5 статті передбачає та надає можливість боржнику звернутись до суду щодо зняття арешту з майна.

А отже, суд не вбачає у діях Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) протиправної бездіяльності.

Керуючись статтями 10, 12, 19, 258-260, 448-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зняти арешт із усього нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), яке накладене в рамках виконавчого провадження № 47523344, а саме обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 17253975, зареєстрований 15.15.2015 року 11:22:26 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою С.С. на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47523344 від 14.05.2015 року Новозаводського відділу ДВС Чернігівського МУЮ, вид обтяження - арешт нерухомого майна; арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 17253733, зареєстрований 15.15.2015 року 15:09:51 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою С.С. на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47523344 від 14.05.2015 року Новозаводського відділу ДВС Чернігівського МУЮ, вид обтяження - арешт нерухомого майна.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю. К. Овсієнко