Справа № 587/417/23
15 листопада 2023 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Гончаренко Л. М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи Кириленко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Степаненко Тетяна Іванівна, приватний нотаріус Єременко Вячеслав Михайлович, Головне управління Держгеокадастру в Сумській області, Сумська районна державна адміністрація про визнання недійсним державного акту, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Хоменко Оксана Володимирівна, Сумська районна державна нотаріальна контора Сумської області, приватний нотаріус Степаненко Тетяна Іванівна про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним
Крім того, зазначає що ОСОБА_5 05.02.2008 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 на належні їй на підставі державного акту серії СМ №057470 від 13.04.2004 року земельні ділянки загальною площею 5,7804 га. З вказаного державного акту вбачається, що ОСОБА_6 земельні ділянки було передано у власність розпорядженням голови РДА № 79 від 13.02.2004 року про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних часток (паїв). У витягу з додатку до вказаного розпорядження зазначений список громадян-власників сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) КСП «Дружба» Сумського району Сумської області, яким передано земельні частки (паї) у власність, де під № 33 значиться ОСОБА_6 всього га 5,7604, рілля га 4,9065, сіножаті га 0,2426, пасовища га 0,6113, а під №151 ОСОБА_16 всього га 5,5804, рілля га 4,7797, сіножаті га 0,1894, пасовища га 0,6113. Державний акт серії СМ №057539 на ім`я ОСОБА_16 був виданий 01.04.2004 року, тобто після смерті ОСОБА_16 та після видачі відповідачу ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у тому числі і на земельний пай розміром 5,57 га. В той же час, оспорюваний державний акт на ім`я ОСОБА_4 видавався не на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а на підставі розпорядження голови РДА № 300 від 02.06.2004 року і виданий на земельні ділянки, які за площею, конфігурацією та кадастровими номерами не збігаються з тими земельними ділянками, що передавалися спадкодавиці відповідача ОСОБА_16 згідно розпорядження від 13.02.2004 року №79 та державним актом від 01.04.2004 СМ №057539, проте повністю співпадають і за площею, і за конфігурацією, і за місцем розташуванням, і за кадастровими номерами з тими земельними ділянками, які передавалися ОСОБА_6 . Крім того, державний акт відповідачу ОСОБА_4 видавався пізніше, тобто після видачі державного акту ОСОБА_6 . Вважає, що в державному акті відповідача допущена помилка, а саме відомості щодо земельних ділянок ОСОБА_6 були використані при розробці документації ОСОБА_16 . Зазначає, що вказана помилка унеможливлює оформлення і реалізацію її спадкових прав.
У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти зустрічного позову ОСОБА_4 заперечував та просив відмовити в його задоволенні.
Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 підтримав поданий відзив на позовну заяву ОСОБА_3 , заперечував проти первісного позову та просив відмовити в його задоволенні. Зустрічний позов ОСОБА_4 підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Представник третьої особи Сумської РДА Кириленко Н.О. первісний позов вважала таким, що підлягає задоволенню, щодо зустрічного позову покладалася на розсуд суду. Пояснила, що при виготовленні технічної документації із землеустрою ОСОБА_16 була допущена помилка, а саме були використані відомості щодо земельних ділянок, які вже належали ОСОБА_6 , що підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Дружба».
Третя особа приватний нотаріус Єременко В.М. в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Від приватного нотаріуса Степаненко Т.І., приватного нотаріуса Хоменко О.В. та Сумської районної державної нотаріальної контори надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно довідки, виданої виконкомом Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, ОСОБА_17 здійснила похорон брата ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 17).
Згідно довідки, виданої виконкомом Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 був зареєстрований і проживав до дня смерті за адресою АДРЕСА_1 . На час смерті померлого ОСОБА_5 в житловому будинку, крім померлого, були зареєстровані: брат ОСОБА_8 , 1988 р.н., сестра ОСОБА_18 , 1979 р.н., сестра ОСОБА_17 , 1987 р.н., племінник ОСОБА_19 , 2008 р.н., племінниця ОСОБА_20 , 2015 р.н. Спадкоємицею на майно померлого являється сестра ОСОБА_17 . Наявність інших спадкоємців сільській раді невідома. Заповіт від імені померлого у виконкомі сільської ради не посвідчувався (а.с. 18).
На момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 разом з ним були зареєстровані брат ОСОБА_8 та сестра ОСОБА_5 , яка змінила прізвище на ОСОБА_21 , проте вони фактично не проживали разом із спадкодавцем та протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, заявили про відмову від спадщини на користь позивача ОСОБА_3 , склавши нотаріально завірені заяви від 21.03.2017 року та 23.03.2017 року (а.с. 19,20).
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєструвала шлюб 07 липня 2017 року та змінила прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с. 11).
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 11.08.2020 року позовну заяву ОСОБА_3 було задоволено, проте постановою Сумського апеляційного суду від 14.02.2023 року вказане рішення суду було скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову (а.с. 27-34).

23.02.2023 року ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Степаненко Т.І. з питання видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, кадастрові номери :02:005:0045, :02:007:0025, :02:005:0171, проте постановою нотаріуса їй було відмовлено та зазначено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області кадастрові номери :02:005:0045, :02:007:0025, :02:005:0171 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №068754, виданого 10.08.2004 року Сумською РДА (а.с. 25-26).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.11.2003 року ОСОБА_4 після смерті своєї бабусі ОСОБА_16 успадкувала, серед іншого, зокрема, право на земельну частку (пай) розміром 5,57 в умовних кадастрових гектарах, що знаходяться у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» Сумського району Сумської області без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості) (а.с. 50-51).

В подальшому ОСОБА_4 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серія СМ № 068754, виданий 10 серпня 2004 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 488, згідно якого на підставі розпорядження голови Сумської районної державної адміністрації № 300 від 02 червня 2004 року вона є власником земельної ділянки площею 5,7604 га, розташованої на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 53).

На підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 19 вересня 2015 року, виготовленої СРФ ДП «Центр ДЗК» Рядовий Д.В., були внесені до Державного земельного кадастру відомості щодо належних ОСОБА_4 земельних ділянок та присвоєні кадастрові номери земельним ділянкам: :02:007:0025 площею 4,9065 га; :02:007:0045 площею 0,2426 га; :02:005:0171 площею 0,6113 га, що підтверджується Витягами з державного земельного кадастру про земельні ділянки (а.с. 53,54-62).

Згідно з письмовими поясненнями, наданими Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області, в державному акті на право власності на земельну ділянку серія СМ № 068754, що виданий 16 серпня 2004 року ОСОБА_4 допущена помилка. Крім того, зазначено, що можливо при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що виготовлена СРФ ДП «Центр ДЗК» 19 вересня 2015 році сформувались земельні ділянки з кадастровими номерами :02:007:0025 площею 4,9065 га, :02:007:0045 площею 0,2426 га, :02:005:0171 площею 0,6113 га на загальну площу 5,76 га, які вже перебували у власності ОСОБА_16 . Вірогідніше всього була допущена помилка при розробці землевпорядної документації, а саме відомості земельної ділянки, яка належала ОСОБА_6 були використані при розробці технічної документації ОСОБА_16 . Факт належності спірних земельних ділянок саме ОСОБА_6 в процесі розпаювання КСП «Дружба» підтверджується технічною документацією із землеустрою, щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Дружба» на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області та Державним актом на право власності на земельну ділянку серія СМ 057470, виданий 13.04.2004 гору ОСОБА_6 (а.с. 105-106).

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потребм ожуть користуватися об`єктамиправа державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до. ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі- продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно зі статтею 125 ЗК України (в редакції, чинній до 05.03.2009) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно зі статтею 125 ЗК України (в редакції, чинній після 05.03.2009) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За положеннями статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно положення ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нанерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Відповідно до ч. 2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нанерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а"пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону)

Згідно п. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Такі ж положення містить ч. 13 ст. 79-1 ЗК України.

Судом встановлено, що спірний державний акт серії СМ №068754 від 10.08.2004 року на право власності на земельну ділянку площею 5,7604 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, видано відповідачу ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Сумської РДА №300 від 02.06.2004 року, а не в порядку спадкування після смерті ОСОБА_16 , як зазначає відповідач. Відповідно до інформації архівного відділу Сумської РДА та Відділу № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, зазначене розпорядження голови РДА №300 від 02.06.2004 року відсутнє (а.с. 135,226).

Як зазначив у своїх письмових поясненнях представник Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №057470, виданого 13.04.2004 року ОСОБА_6 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №068754, виданого 16.08.2004 року ОСОБА_4 , врахувавши ідентичну конфігурацію земельних ділянок та суміжних землекористувачів можна вважати, що ці земельні ділянки є ідентичними. В державному акті на право власності на земельну ділянку серії СМ №068754, виданого 16.08.2004 року ОСОБА_4 допущена помилка, а саме відомості земельної ділянки, яка належала ОСОБА_6 були використані при розробці технічної документації ОСОБА_16 .

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту серії СМ №068754 від 10.08.2004 року на право власності на земельну ділянку площею 5,7604 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, який видано ОСОБА_4 та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на земельні ділянки, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 лютого 2008 року ОСОБА_5 належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,7804 га, що знаходяться на території Сульської сільської ради Сумського району, які належали померлій ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №057470, індексно-кадастрові номери: :02:007:0025, :02:005:0045, :02:005:0171.

Отже, оскільки судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 володів спадковим майном на законних підставах, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_3 про визнання за нею права власності земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд зазначає слідуюче.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11, у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

На підставі наведеного суд прийшов до переконання, що заявлені позивачем ОСОБА_4 позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскаржуване свідоцтво про право на спадщину є законним, оскільки протилежного позивачем не доведено.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 377, 1216-1218, 1220, 1268, 1297, 1301 ЦК України, ст.ст. 10, 81, 141, 200, 206, 247, 259, 265, 273, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати недійсним державний акт серії СМ №068754 від 10.08.2004 року на право власності на земельну ділянку площею 5,7604 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, який видано ОСОБА_4 .

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельні ділянки, що розташовані у Сумському районі Сумської області:

загальною площею 0,6113 га, кадастровий номер :02:005:0171, номер запису про право власності №14803636, яка проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватним нотаріусом Єременко Вячеславом Михайловичем від 03.06.2016 №29892151;

загальною площею 0,2426 га, кадастровий номер :02:005:0045, номер запису про право власності №14802971, яка проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватним нотаріусом Єременко Вячеславом Михайловичем від 03.06.2016 №29891352;

загальною площею 4,9065 га, кадастровий номер :02:007:0025, номер запису про право власності №13888917, яка проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватним нотаріусом Єременко Вячеславом Михайловичем від 27.03.2016 №28957444.

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на нерухоме майно, а саме:

земельну ділянку площею 0,2426 га, кадастровий номер :02:005:0045;

земельну ділянку площею 4,9065 га, кадастровий номер :02:007:0025;

земельну ділянку площею 0,6113 га, кадастровий номер :02:005:0171, що знаходяться на території Сумського району Сумської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в загальному розмірі 3358 (три тисячі триста п`ятдесят вісім) грн. 20 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 20.11.2023.

Суддя Л.М. Гончаренко