Номер провадження 2/754/587/23
РІШЕННЯ

Іменем України

04 травня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Таран Н.Г.

секретаря судового засідання: Довгань Г.А.

за участі представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Пекар В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 126540,13 грн,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «АК «Київводоканал» звернувся до Деснянського районного суду м.Києва із позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 26.04.2014 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 №1198, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема й в частині визначення виконавця послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення. 05.08.2014 р. в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг, дана відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору, оскільки після розміщення повідомлення до Договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідача не надходило.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 внаслідок порушення умов Договору та вимог, що передбачені нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01.01.2016 року по 31.10.2022 року, послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 85 107 59 грн. з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; 60,20 грн. заборгованість зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку; 517,07 грн. заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування. Окрім того, у зв`язку з простроченням оплати споживчих житлово - комунальних послуг, відповідач зобов`язаний сплатити на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» 3% річних у розмірі 6 507,08 грн., та інфляційних витрат у розмірі 34 348,19 грн., у зв`язку з чим позивач вимушений звертатись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 02.01.2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, також надав відзив в якому вказав, що відповідач не погоджуються з позовною заявою, вважає її не законною, необгрунтованою та безпідставною та такою, що не підлягають задоволенню. Відповідач не згоден з позовною заявою так як він не є користувачем наданих послуг. Відповідач після розлучення з ОСОБА_4 з 2006 року за адресою АДРЕСА_1 не проживає. З 2016 року і по теперишній час відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою виданою головою вуичного комітету вул. Спортмайдан ОСОБА_5 . Отже відповідач не користується комунальними послугами наданими позивачем, так як він проживає за іншою адресою, а тому і не може бути належним відповідачем. Також повідомляє суд, що відповідач 1 ОСОБА_3 помер, що підтверджує свідоцтвом про смерть.

23.03.2023 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Пекар В.М. про застосування строку позовної давності.

На адресу суду 04.04.2023 надійшли заперечення на відзив, в яких вказує, що з доводами викладеними у відзиві вважає їх безпідставними, необгрунтованими та такими, що суперечать фактичним обставинам справи, а саме: статтею 360 Цивільного кодексу України передбачено, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Щодо питання користування стягнення заборгованості, відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Разом з тим, Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 згідно із яким: «Під час дії карантину, встановлено Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу» установлено карантин на усій території України з 12.03.2020. Таким чином, починаючи з 12.03.2020 і до сьогодні триває карантин, встановлений постановами Кабінету Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу. Отже, в силу положень Закону № 540-ІХ та встановлення і продовження карантину продовжені й строки позовної давності. Стосовно, твердження відповідача про нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних є невірними, оскільки позивачем з 24.02.2022 по 30.10.2022 нарахування не проводились. Також, з відзиву на позовну заяву позивачу стало відомо, що відповідач 1 ОСОБА_3 помер, про що було підтверджено свідоцтвом про смерть. В зв`язку з цим, позивач просить закрити провадження в частині стягнення боргу відносно ОСОБА_3 , а всю суму боргу стягнути з відповідача 2.

За даних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10.04.2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами.

Так, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Частиною 7 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

05.08.2014 р. в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення щодо публічного договору (оферти) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору.

Вказано, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.

Таким чином, відповідачі отримували послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору, оскільки після розміщення повідомлення до Договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідача не надходило.

У відповідності до п. 1.1 Договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати Боржнику відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а Боржник зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 3.1 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пункт 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дає визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

За приписами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, в порушення умов Договору та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01.01.2016 року по 31.10.2022 року, послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 85 107 59 грн. з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; 60,20 грн. заборгованість зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку; 517,07 грн. заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування, разом сума заборгованості - 85 684,86 грн., яка підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд вважає, що у зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, боржник зобов`язаний сплатити на користь позивача 3% річних у розмірі 6 507,08 грн. та інфляційні втрати у розмірі 34 348,19 грн.

ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Разом з тим, Законом України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 згідно із яким: «Під час дії карантину, встановлено Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу» установлено карантин на усій території України з 12.03.2020. Таким чином, починаючи з 12.03.2020 діє карантин. Враховуючи цю обставину, суд вважає, що позовні вимоги до березня 2017 року задоволенню не підлягають та приймає до уваги розрахунок з 01.03.2017 року, а не з 01.01.2016 як це встановлено розрахунком позивача, заборгованість загальна становить 80 289,92 грн., інфляційні витрати у розмірі 29 819,10 грн., 3% річних становить 5 636,22 грн.

Позовні вимоги пред`являлися до двох відповідачів, щодо стягнення заборгованості солідарно, однак, як встановлено судом, що відповідач 1 ОСОБА_3 помер. Позивіачем не надано до суду жодного документу щодо прийняття спадщини відповідачем 2 ОСОБА_2 , і також заборгованості.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли часткове підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» підлягають частковому задоволенню, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 є власником 1/2 частини квартири - з нього підлягаюсть стягненню витрати на утримання належного йому майна в 1/2 частині за період з березня 2017 року, а саме: частину заборгованості за житлово-комунальні послуги з нарахованими інфляційними втратами та 3% річних в сумі 57872,62 грн..

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеній частині позовних вимог у сумі 1 134, 56 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 43, 44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175, 179, 187, 274-279, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 162, 179 Житлового кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» частину заборгованості за житлово-комунальні послуги з нарахованими інфляційними втратами та 3% річних в сумі 57872,62 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» понесені по справі судові витрати пропорційно задоволеній частині позовних вимог в сумі 1134,56 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Сторони по справі:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (, місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А)

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 )

Повний текст рішення складено 17.05.2023 року.

Суддя: Н.Г.Таран