ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2217/23 Справа № 225/2429/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Челюбєєв Є.В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 225/2429/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2022 року,

встановив:

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі за текстом ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначило, що, відповідно умов Договору банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу № 2536306 від 02 вересня 2013 року, ОСОБА_1 було відкрито відновлювальну кредитну лінію для споживчих потреб за продуктом «Кредитна картка» на наступних умовах: максимальний ліміт кредитування: 100 000 гривень; кінцева дата повернення кредиту по 05 вересня 2014 року (включно); розмір суми мінімального щомісячного платежу становить 7 процентів від суми загальної фактичної заборгованості Клієнта за кредитом на розрахункову дату; розмір фіксованої процентної ставки за користування Кредитом 34 % процентів річних.

Позивач в повній мірі та належним чином виконав свої зобов`язання за Договором перед відповідачем в частині надання кредитних коштів, проте відповідачем порушено умови Договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов Договору, ПАТ «Банк Форум» 31 жовтня 2014 року, направив ОСОБА_1 вимогу щодо погашення заборгованості. Досудове врегулювання спору не дало бажаних результатів та заборгованість погашена не була.

Станом на 16 березня 2015 року загальна сума боргу становить 73 414,07 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 47 464,62 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 15 702,82 гривень; пеня - 10 246,63 гривень, яку просить стягнути з відповідача.

З урахуванням наведеного просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу №2536306 від 02 вересня 2013 року з внесеними до нього змінами згідно Договору про внесення змін №3-0518/13/11-КLCC від 06 вересня 2013 року у загальній сумі 73 414,07 гривень.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2022 року позов ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» заборгованість в сумі 43 221,61 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 432,22 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд прийшов до хибних висновків щодо укладення кредитного договору між сторонами у письмовому вигляді і відповідач був ознайомлений з істотними умовами договору, банк виконав свої договірні зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою з рахунку і при цьому відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений договором строк.

За твердженнями позивача 06 вересня 2013 року сторонами було укладено кредитний договір, умови якого зафіксовані у декількох документах, а саме, заяві про відкриття поточного рахунку, опитувальному листі клієнта, Умовах функціонування банківських рахунків, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних засобів, зокрема платіжних карток та здійснення операцій за цими рахунками, Тарифах та Правилах надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів - фізичних осіб в ПАТ «Банк Форум» з усіма додатками. Посилається, що не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови та правила не містять підпису позичальника. При цьому матеріали справи не містять документального підтвердження, що саме ці Правила, Тарифи та Умови він розумів і ознайомився при підписанні опитувального листа та заяви про відкриття поточного рахунку.

На підтвердження добросовісного виконання своїх обов`язків щодо надання кредитних коштів та існування у відповідача заборгованості банк надав виписку з поточного рахунку відповідача, яка не може свідчити ні про відкриття відповідачу кредитної лінії, ні про існування заборгованості перед позивачем. Посилається, що доказами на підтвердження наявності заборгованості та її розміру у подібних правовідносинах є первинні документи, оформлені відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Крім того, посилається, що з виписки вбачається, що кредитний ліміт на його рахунку не встановлений, тобто встановлений в нульовому розмірі і видана виписка за період з 24 вересня 2013 року по 02 березня 2015 року, що унеможливлює відстежити рух коштів та залишок по рахунку з моменту його відкриття і не відповідає положенням викладеним в п. 4.8.4 Умов, на які послався суд першої інстанції.

Підсумовуючи, зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції неповно та всебічно з`ясував обставини справи, поверхнево дослідив подані докази та не дав належної оцінки викладеним заявником доводам, наслідком чого стало ухвалення необґрунтованого рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Інвестохіллс «Веста», яке є правонаступником ПАТ «Банк Форум», просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2022 року залишити без змін. При цьому зазначає, що погоджується з рішенням суду першої інстанції, яке було ухвалено на підставі належним чином досліджених доказів у справі, що спростовує твердження апелянта про недоведеність позивачем своїх вимог в частині стягнення заборгованості.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», суд першої інстанції, встановивши, що між сторонами був укладений кредитний договір у письмовій формі, відповідач був ознайомлений з істотними умовами договору, зокрема щодо розміру встановленого ліміту, строку дії кредитної лінії, процентної ставки, порядком повернення кредитних коштів, підписавши договір ОСОБА_1 добровільно погодився на умови кредитування, зокрема розмір кредиту, порядок його надання, відсотків за користування кредитом та застосування неустойки у разі порушення грошового зобов`язання, та врахувавши, що позивач неправомірно збільшив розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування, суд дійшов висновку про те, що заборгованість за тілом кредиту складає 47 464,62 гривень, за відсотками - 9589,91 гривень, які виникли з 24 вересня 2013 року по 06 вересня 2014 року. Крім того, суд врахував, що в рамках виконавчого провадження до скасування заочного рішення з відповідача на користь позивача було стягнуто 14 132,92 гривень, тому загальний розмір заборгованості за Договором банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу № 1536306 від 02 вересня 2013 року з внесеними до нього змінами згідно Договору про внесення змін № 3-0518/13/11-KLCC від 06 вересня 2013 року становить 43 221,61 гривень. При цьому суд, врахувавши вимоги ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», дійшов висновку, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 10 246,63 гривень, оскільки останнє відоме місце реєстрації відповідача є зона АТО (ООС) та вказана сума нарахована після 14 квітня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача. Позивач, як банківська установа, надає вказані послуги на підставі Договору комплексного банківського обслуговування, під яким розуміється Правила надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Банк Форум» з усіма додатками (в тому числі Умовами та Тарифами), що є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. 641, 644 Цивільного кодексу України, а також укладений з клієнтом Опитувальний лист клієнта - фізичної особи (акцепт), в якій відповідачем зазначено, що Договір комплексного банківського обслуговування укладений між ним та банком на умовах Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Банк Форум», з якими він ознайомлений та є зрозумілими для нього, а також ознайомлений з Тарифами банку, погодився з ними та приєднався до них.

Офіційна публікація публічної пропозиції ПАТ «Банк Форум» (Правил) надрукована 14 квітня 2012 року в газеті «Урядовий кур`єр» № 69 та зміни до неї надруковані 01 серпня 2012 року в газеті «Урядовий кур`єр».

Відповідно до п. 3.1. Правил укладання Договору здійснюється під час першого звернення Клієнта до Банку шляхом оформлення та підписання Клієнтом Опитувального листа, що є підтвердженням того, що він з Правилами ознайомлений, зобов`язується їх виконувати, та уклав з Банком Договір комплексного банківського обслуговування, який вважається укладеним із дати отримання Банком особисто від Клієнта належним чином оформленого Опитувального листа, що підтверджується відповідною відміткою Банку.

В рамках Договору позивачем на підставі Заяви про відкриття поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу укладено Договір банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу № 2536306 від 02 вересня 2013 року та відповідачу відкрито поточний (картковий) (з використанням спеціальних платіжних засобів) рахунок в гривні, та надавались послуги з його обслуговування.

Відповідно до умов Договору Банк (позивач), у разі укладення з Клієнтом (відповідачем) Кредитного договору, надає клієнту Кредит в національній валюті України - гривні в формі відновлюваної кредитної лінії для споживчих потреб. Кредитний договір укладається шляхом включення елементів кредитного договору (максимальний ліміт кредитної лінії, строк дії кредитної лінії та кінцевий термін погашення заборгованості за Кредитом, порядок погашення заборгованості за Кредитом, тип та розмір процентної ставки тощо) в якості відповідних умов (пунктів) Договору банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу (згідно п. 1 Умов «Визначення термінів»).

У відповідності до Додатку 1 до Договору банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу № 2536306 від 02 вересня 2013 року ОСОБА_1 було відкрито відновлювальну кредитну лінію для споживчих потреб за продуктом «Кредитна картка» на наступних умовах: сума кредитного ліміту - 100 000 гривень; кінцева дата повернення кредиту по 05 вересня 2014 року (включно); розмір суми мінімального щомісячного платежу становить 7 процентів від суми загальної фактичної заборгованості Клієнта за кредитом на розрахункову дату; розмір фіксованої процентної ставки за користування Кредитом 34 % процентів річних.

Відповідно до умов Договору, зокрема згідно з п. 4.8.4. Умов функціонування банківських рахунків, операції за якими можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів, зокрема, платіжних карток та здійснення операцій за цими рахунками, кредит надається шляхом проведення видаткових платіжних операцій за Рахунком на суму, що перевищуватиме фактичний залишок коштів на Рахунку.

Крім того, у Договорі про внесення змін №3-0518/13/11-КLCC від 06 вересня 2013 року до Договору банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу № 2536306 від 02 вересня 2013 року, сторони погодили розмір встановленого ліміту, строк дії кредитної лінії, процентної ставки та порядок погашення кредиту.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що між сторонами був укладений кредитний договір у письмовій формі, відповідач був ознайомлений з істотними умовами договору, зокрема щодо розміру встановленого ліміту, строку дії кредитної лінії, процентної ставки, порядку повернення кредитних коштів тощо.

Підписавши договір, ОСОБА_1 добровільно погодився на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання, відсотків за користування кредитом та застосування неустойки у разі порушення грошового зобов`язання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638ЦКУкраїни встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як було встановлено судом першої інстанції, відповідач зобов`язання по сплаті кредиту не виконував належним чином, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості за Договором банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу № 2536306 від 02 вересня 2013 року з внесеними до нього змінами згідно Договору про внесення змін №3-0518/13/11-КLCC від 06 вересня 2013 року, складеного позивачем, станом на 16 березня 2015 року загальна сума боргу становить 73 414,07 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 47 464,62 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 15702,82 гривень; пеня - 10 246,63 гривень.

Також судом вірно враховано, що позивач неправомірно збільшив розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування, тому відсотки нараховані за період з 07 вересня 2014 року по 20 квітня 2015 року стягненню не підлягають.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, міститься правовий висновок, у якому зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Крім того, визначаючи суму заборгованості, суд першої інстанції правомірно зменшив суму заборгованості, врахувавши, що в рамках виконавчого провадження до скасування заочного рішення з відповідача на користь позивача було утримано 14 132,92 гривень. (т. 2 а.с. 119).

Частинами 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 10 246,63 гривень задоволенню не підлягають, оскільки останнє відоме місце реєстрації відповідача є зона проведення АТО (ООС) та зазначена пеня нарахована після 14 квітня 2014 року, а статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями громадянам, які зареєстровані та постійно проживають в зоні проведення антитерористичної операції з 14 квітня 2014 року.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77, 78, 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 2 ст. 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тому наведені в апеляційній скарзі доводи щодо безпідставного стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором є неспроможними, заперечуючи проти наявності заборгованості за кредитним договором, відповідач не надав відповідних доказів на підтвердження наведених заперечень, доказів сплати заборгованості за кредитним договором у повному розмірі, не надав власного альтернативного розрахунку.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що фактично доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

На підставі викладеного апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 15 травня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста