Справа №751/6296/23
Провадження №2/751/1290/23
23 жовтня 2023 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.
за участю секретаря Бєлоусова Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та припинення права власності,
В с т а н о в и в :
Чернігівська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 , в якому просить: визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 - від 08.01.2008 року №17293694 з 05.10.2009 року відповідно до розпорядження органу приватизації Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 05.10.2009 року; одночасно припинити право власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 .
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до розпорядження органу приватизації Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 14.11.2007 року № 1153 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 було передано у спільну часткову власність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . 16.11.2007 року Новозаводською районною у м. Чернігові радою було видано свідоцтво про право власності на зазначену квартиру, відповідно до якого власниками квартири були:
- ОСОБА_2 - 1/3 частка у праві власності;
- ОСОБА_1 - 1/3 частка у праві власності;
- ОСОБА_3 - 1/3 частка у праві власності.
Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано Комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради у встановленому законом порядку 08.01.2008 року.
03.10.2009 року від ОСОБА_1 надійшла заява щодо надання згоди на отримання двокімнатної квартири АДРЕСА_3 на сім`ю з трьох осіб, у зв`язку з чим заявниця зобов`язувалась займану квартиру за адресою: АДРЕСА_2 розприватизувати для передачі міській раді.
Розпорядженням органу приватизації Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 05.10.2009 року квартиру за адресою: АДРЕСА_2 було розприватизовано та передано у комунальну власність. При цьому комунальному підприємству «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради зазначеним розпорядженням було доручено погасити свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 16.11.2007 року. В матеріалах приватизаційної справи наявна копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17293694 від 08.01.2008 року з відміткою про погашення.
Попри вищезазначене, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на дату направлення даної позовної заяви у Реєстрі прав власності не погашено записи щодо відомостей про права власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до яких право власності на зазначену квартиру досі зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частинах.
З метою отримання пояснень у даній справі Чернігівською міською радою на адресу Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради було направлено відповідний лист від 29.05.2023 року № 712/1-04/вих/01. Станом на дату подання даної позовної заяви, відповіді на зазначений лист отримано не було.
У подальшому квартиру АДРЕСА_1 було розподілено сім`ї з двох осіб - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 16 листопада 2009 року №305 як такій, що перебувала на квартирному обліку у першочерговому списку. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і була знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, ОСОБА_4 залишився єдиною особою, чиє місце проживання на даний момент зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, ОСОБА_4 фактично позбавлений можливості реалізувати свої житлові права (зокрема, щодо переоформлення особового рахунку на своє ім`я, приватизації житла тощо) з огляду на те, що формально право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна досі зареєстровано за іншими особами відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, з приводу чого ОСОБА_4 неодноразово звертався із письмовими зверненнями до Чернігівської міської ради та її виконавчого комітету.
Враховуючи вищевикладене, відділ квартирного обліку та приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради 31.03.2023 року звернувся із доповідною запискою щодо необхідності звернутися із відповідним позовом до суду для забезпечення реалізації житлових прав ОСОБА_6 .
Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 15 вересня 2023 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2023 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.
У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує.
Відповідачі у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно і належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, відповідно до п.4 ч.8 ст.128, ст.131 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подавали.
Від третьої особи в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до розпорядження органу приватизації Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 14.11.2007 року № 1153 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 було передано у спільну часткову власність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . 16.11.2007 року Новозаводською районною у м. Чернігові радою було видано свідоцтво про право власності на зазначену квартиру, відповідно до якого власниками квартири були: ОСОБА_2 - 1/3 частка у праві власності; ОСОБА_1 - 1/3 частка у праві власності; ОСОБА_3 - 1/3 частка у праві власності (а.с.18).
Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано Комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради 08.01.2008 року (а.с.33).
03.10.2009 року від ОСОБА_1 надійшла заява щодо надання згоди на отримання двокімнатної квартири АДРЕСА_3 на сім`ю з трьох осіб, у зв`язку з чим заявниця зобов`язувалась займану квартиру за адресою: АДРЕСА_2 розприватизувати для передачі міській раді (а.с.19,20,21).
Розпорядженням органу приватизації Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 05.10.2009 року квартиру за адресою: АДРЕСА_2 було розприватизовано та передано у комунальну власність(а.с.32). При цьому комунальному підприємству «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради зазначеним розпорядженням було доручено погасити свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 16.11.2007 року. В матеріалах приватизаційної справи наявна копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17293694 від 08.01.2008 року з відміткою про погашення(а.с.33).
Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на дату направлення даної позовної заяви у Реєстрі прав власності не погашено записи щодо відомостей про права власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до яких право власності на зазначену квартиру досі зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частинах (а.с44-45).
Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 16 листопада 2009 року №305 квартиру АДРЕСА_1 було розподілено сім`ї з двох осіб - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як такій, що перебувала на квартирному обліку у першочерговому списку, що підтверджується ордером на жиле приміщення №44 від 01.12.2009 року (а.с.36). ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і була знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, ОСОБА_4 залишився єдиною особою, чиє місце проживання на даний момент зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.40).
ОСОБА_4 неодноразово звертався із письмовими зверненнями до Чернігівської міської ради та її виконавчого комітету з заявою щодо переоформлення на його ім`я особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.38-39).
Відповідно до інформації, наданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради у листі від 02.06.2023 року № 09-05/2258, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 30.10.2018 було знято з реєстрації місця проживання по АДРЕСА_4 за її особистою заявою. За період з 30.10.2018 року по день отримання запиту/надання відповіді до управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради з питань реєстрації/зняття реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зверталась (а.с.42).
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 5 ЦПК України визначено, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини 1 статті 5 Житлового кодексу УРСР (надалі - ЖК УРСР) державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).
Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Статтею 18 ЖК УРСР передбачено, що управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Відповідно до статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на житловий фонд.
Таким чином, Чернігівська міська рада - орган місцевого самоврядування, у віданні якого перебуває державний житловий фонд (житловий фонд місцевої ради) і яка здійснює управління ним.
Відповідно до частини 1 статті 181 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.
Частиною 1 статті 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі - Закон), речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:
1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
У даному випадку станом на 08.01.2008 року діяв Закон України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у редакції від 29.01.2006 року. Зазначеним законом передбачалася обов`язковість державної реєстрації права власності на нерухоме майно (пункт 1 частини 1 статті 4 даною Закону) і визначалося, що до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі земельного кадастру реєстрація об`єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації (пункт 5 прикінцевих положень даного Закону).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 2 чинного на дату подання позовної заяви Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі - Закон), Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.
Відповідно до абзацу 3 частини 5 статті 12 Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону Державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек. Наголошуємо, що чинним законодавством - зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (надалі - Порядок) не передбачено можливості будь - яким чином погасити запис про право власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.
При цьому відповідно до абзацу 2 пункту 12 Порядку, під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав.
Пунктом 18 Порядку визначено, що за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за умови вчинення дій та/або процедур, передбачених цим Порядком під час розгляду заяви, приймається державним реєстратором у будь-який час до закінчення строку державної реєстрації прав.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 24 Закону, однією із підстав для відмови в державній реєстрації прав є наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Іншою підставою для відмови у державній реєстрації прав відповідно до пункту 4 статті 1 статті 24 Закону є те, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Таким чином, з огляду на положення пункту 2 частини 3 статті 3 Закону, наразі право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 юридично зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках. При цьому фактично зазначене нерухоме майно перебуває у комунальній власності та у віданні органу місцевого самоврядування з 05.10.2009 року, з 16.11.2009 року дане житло було розподілено сім`ї з двох осіб - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а з ІНФОРМАЦІЯ_1 у житлі проживає лише ОСОБА_4 .
Так, відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 26 Закону, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Абзацом 3 частини 3 статті 26 Закону також передбачено, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 5368,66 грн (а.с.10), які відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3,12, 13, 19, 81, 95, 141, 175, 258, 263, 264-265, 268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та припинення права власності задовольнити.
Визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 - від 08.01.2008року №17293694 з 05.10.2009 року відповідно до розпорядження органу приватизації Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 05.10.2009 року.
Припинити право власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко