Справа № 643/5914/23
Провадження № 2-о/643/226/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2023 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді - Майстренко О.М., за участю секретаря Ринді О.Б. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї ОСОБА_1 в місті Харкові дитини чоловічої статі ОСОБА_2 , місце народження: місто Харків, Україна, матір`ю якого є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянка України; батьком якого є: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , громадянин України; зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану провести державну реєстрацію народження дитини на ім`я ОСОБА_2 та видати мені свідоцтво про народження. Допустити негайне виконання рішення суду.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в лютому 2022 р. в м. Харкові вона познайомилась з ОСОБА_3 . 24.02.2022р. в Україні оголошено військовий стан через агресивні дії з боку РФ та у зв`язку з постійними обстрілами м. Харкова, вона з ОСОБА_3 вирішили виїхати у м. Львів для збереження безпеки. По приїзду на Західну Україну вона встала на облік як ВПО та отримала довідку від 25.05.2022р. №1330- та вони з ОСОБА_3 продовжили проживати у м. Львів без реєстрації шлюбу, в червні 2022 р вонадізналася про свою вагітність від ОСОБА_3 , що було підтверджено Тест-смужкою Express Test для визначення вагітності, двічі, аналізом крові на ХГЧ та УЗД-діагностикою органів малого тазу. Згодом вони вирішили офіційно оформити свої відносини та 31.08.2022 р. зареєстрували шлюб у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що було зроблено відповідний актовий запис №617 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 . При реєстрації шлюбу їй було присвоєне прізвище чоловіка ОСОБА_4 . Протягом проживання разом у м. Львові відносини між ними погіршилися, вони перестали розуміти один одного та втратили взаємоповагу одне до одного. Він не обговорював спільну фінансову модель сім`ї і витрачав кошти самостійно на свій розсуд, що дуже затрудняло ведення спільного господарства. Її вагітність була дуже важкою через неадекватну поведінку чоловіка. Він постійно ображав її, не підтримував ані морально, ані матеріально, принижав всіляко її гідність та, коли вони проживали разом, навіть декілька разів намагався її бити. У зв`язку з чим вонавирішила переїхати до м. Харкова. Чоловік продовжував їй телефонувати та здійснювати психологічний тиск. Знаючи, що вона вагітна та носить його дитину він її принижував, не хотів допомагати, говорив, що вб`є її разом з ненародженою дитиною. ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Харкові в КНП ХОР «ОКЛ» РПЦ, вона народила дитину, хлопчика, біологічним батьком якого являється ОСОБА_3 . Пологи були стрімкі, дитина народилася у важкому стані з дихальною недостатністю ІІ ступеню, у зв`язку з чим перебувала у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії новонароджених, отримувала респіраторну підтримку: неінвазивна штучна вентиляція легень, кисень масочно. 07.02.2023 дитина була переведена до відділення постінтенсивного догляду, реабілітації та виходжування недоношених новонароджених у Харківському регіональному перинатальному центрі у складі КНП ХОР «ОКЛ». У цьому відділенні їй було дозволено перебувати разом з дитиною в одній палаті та доглядати за нею цілодобово. Протягом 4 місяців ОСОБА_3 не виявляв щодо дитини належного батьківського піклування. Із самого народження дитини, про неї піклувалася тільки вона. Оскільки вона спілкується з батьком дитини в телефонному режимі, його місцезнаходження невідомо, та на її прохання з`явитися до органу РАЦС, щоб зареєструвати дитину він відмовлявся, вона не мала можливості зареєструвати дитину після народження. Не має цієї можливості й до теперішнього часу, оскільки у дитини є батько, якого вона бажає записати в свідоцтві про народження, який ухиляється від офіційної реєстрації дитини в органах РАЦС. Дитину не бачив, то визнає, то не визнає сина. Встановлення факту народження дитини необхідне для проведення державної реєстрації народження в м. Харкові та отримання свідоцтва про народження встановленого державного зразка, для подальшого його використання згідно із законодавством України. Оскільки біологічний батько дитини ОСОБА_3 відмовляється приїхати до міста та зареєструвати дитину, вона позбавлена такої можливості, через що вимушена звернутися з даною заявою до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та задоволення заявлених вимог у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`вився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, часі місце цьогго засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає заяву обгрунтованою, а тому задовольняє її з наступних підстав.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в лютому 2022 р. в м. Харкові познайомилась з ОСОБА_3 .

24.02.2022р. в Україні оголошено військовий стан через агресивні дії з боку РФ.

У зв`язку з постійними обстрілами м. Харкова, заявник та ОСОБА_3 вирішили виїхати до м. Львів для збереження безпеки.

По приїзду на Західну Україну ОСОБА_1 встала на облік як ВПО та отримала довідку від 25.05.2022р. №1330- та вони з ОСОБА_3 продовжили проживати з у м. Львів без реєстрації шлюбу. В червні 2022 р ОСОБА_1 дізналася про свою вагітність від ОСОБА_3 , що було підтверджено Тест-смужкою Express Test для визначення вагітності двічі, аналізом крові на ХГЧ та УЗД-діагностикою органів малого тазу.

Згодом, заявник і ОСОБА_3 вирішили офіційно оформити свої відносини та 31.08.2022 р. зареєстрували шлюб у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що було зроблено відповідний актовий запис №617 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 . При реєстрації шлюбу заявнику було присвоєне прізвище чоловіка ОСОБА_4 .

Протягом проживання разом у м. Львові відносини між подружжям погіршилися, вони перестали розуміти один одного та втратили взаємоповагу одне до одного. ОСОБА_3 не обговорював спільну фінансову модель сім`ї і витрачав кошти самостійно на свій розсуд, що дуже затрудняло ведення спільного господарства.

Як зазначила заявник, її вагітність була дуже важкою через неадекватну поведінку чоловіка. Існували постійні знущання та невдоволення з боку ОСОБА_3 , він не давав їй можливостіі відпочивати, розпочинав виясняти відносини в нічний час, пиячив зі своїми друзями у їх оселі, таким чином обмежуючи її право на відпочинок під час вагітності. Не надавав завнику емоційної безпеки, доводячи її постійно до плачу і переживань. Змусив її пройти поліграф у зв`язку з безпідставною ревністю, коли вона була вагітна, що погіршило фізичний і психоемоційний стан її та дитини внутрішньоутробно. ОСОБА_3 спілкувався зі заявником та її родичами зухвало і використовував нецензурну лайку. Під час чергової сварки у м. Львів з чоловіком, що була ним ініційована, стан ОСОБА_1 різко погіршився, була викликана бригада швидкої допомоги і її було госпіталізовано у відділення патології вагітних у терміні 23-24 тижні вагітності з загрозою передчасних пологів. Її пролікували та зробили все, щоб не втратила дитину. ОСОБА_3 порушував її право на свободу і особисту недоторканість, обмежуючи спілкування з друзями і знайомими, зчитував інформацію у мобільному телефоні без її особистого дозволу. Також заявник повідомила, що ОСОБА_3 має залежність від слабоалкогольних напоїв, які вживав щодня, тютюнову залежність, викурюючи 1 пачку цигарок на день, ігрову залежність, граючи в комп`ютерні ігри щодня. Також заявник зазначає про постійні образи з боку її чоловіка, відсутність матеріальної та моральної підтримки, постійне приниження її гідності та намагання фізичної розправи.

Через неможливість проживання в умовах постійних образ, психологічного тиску, погроз фізичною розправою, вона вирішила переїхати до м. Харкова. ОСОБА_3 продовжував їй телефонувати та здійснювати на неї психологічний тиск.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Харкові в КНП ХОР «ОКЛ» РПЦ, заявник ОСОБА_1 народила дитину, хлопчика, біологічним батьком якого являється ОСОБА_5 . Пологи були стрімкі, дитина народилася у важкому стані з дихальною недостатністю ІІ ступеню, у зв`язку з чим перебувала у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії новонароджених, отримувала респіраторну підтримку: неінвазивна штучна вентиляція легень, кисень масочно. 07.02.2023 дитина була переведена до відділення постінтенсивного догляду, реабілітації та виходжування недоношених новонароджених у Харківському регіональному перинатальному центрі у складі КНП ХОР «ОКЛ». У цьому відділенні заявнику було дозволено перебувати разом з дитиною в одній палаті та доглядати за нею цілодобово.

Відповідно до ч.1 ст. 143 Сімейного Кодексу України «Про обов`язок батьків забрати дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я», мати, батько дитини, які перебувають у шлюбі, зобов`язані забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я. Однак після виписки із лікарні заявника зустрічав тільки її батько, ОСОБА_6 .

Також, заявник ОСОБА_1 зазначає, що протягом 4 місяців ОСОБА_3 не виявляв щодо дитини належного батьківського піклування. Із самого народження дитини, про неї піклуєтья тільки вона самостійно, а саме: проводить реабілітацію та догляд після виписки із відділення інтенсивної терапії, консультуючись у лікарів різного профілю педіатри, дитячі неврологи, фізичні терапевти, гастроентерологи. Проходить з дитиною різноманітні обстеження, зокрема нейросонографія з доплерографією, електроенцефалографія, УЗД органів черевної порожнини. Має відповідні заключення. Проводить курс лікування дитини і купляє всі необхідні ліки. У зв`язку з важкою вагітністю через психологічне насилля чоловіка заявник має знижену лактацію, тому вимушена догодовувати дитину сумішшю. Через особливості здоров`я дитини їй підходила дуже рідкісна дорога суміш, яку неможливо придбати в Україні, особливо під час військового стану. На відміну від чоловіка, який відмовився допомагати, вона знайшла способи і кошти придбати суміш з Франції.

Таким чином, заявник самостійно забезпечує дитину всім необхідним для існування: одежею, засобами особистої гігієни, приладами для годування, іграшками, оснащує кімнату дитячими меблями і необхідними органайзерами, відповідає за транспорт дитини.

Відповідно до Статті 150 Сімейного Кодексу України «Про обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини», заявник всіляко піклується про здоров`я дитини та сприяї її емоційному спокою, духовному, моральному і фізичному розвитку.

Оскільки ОСОБА_1 спілкується з ОСОБА_3 в телефонному режимі, його місцезнаходження невідомо, та на її прохання з`явитися до органу РАЦС, щоб зареєструвати дитину він відмовлявся, вона не мала можливості зареєструвати дитину після народження. Не має цієї можливості й до теперішнього часу, оскільки у дитини є батько, якого вона бажає записати в свідоцтві про народження, який ухиляється від офіційної реєстрації нашої дитини в органах РАЦС. Дитину не бачив, то визнає, то не визнає сина.

Втім, як зазначає заявник, відносини між подружжям дійшли до крайності, вони не можуть спілкуватися в нормальному тоні, постійно сваряться, ОСОБА_3 психологічно тисне на неї, разом вони не проживають з грудня 2022 року. Тобто втратили почуття любові та взаєморозуміння.

В січні 2023 року заявник направила до Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради заяву поро про зняття з обліку як внутрішньо переміщена особа та отримала повідомлення від 13.02.2023р. про прийняття рішення від 07.02.2023 р. про скасування довідки про взяття на облік ВПО.

Також, звернулася до Франківського відділу ДРАЦС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про зміну імені та отримала свідоцтво про зміну імені серії НОМЕР_6 з ОСОБА_7 на ОСОБА_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №07.

10.04.2023 отримала новий паспорт громадянина України з урахуванням зміни прізвища.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно із ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно із ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення факту народження дитини заявнику необхідне для проведення державної реєстрації народження в м. Харкові та отримання свідоцтва про народження встановленого державного зразка, для подальшого його використання згідно із законодавством України. Оскільки біологічний батько дитини ОСОБА_3 відмовляється приїхати до міста та зареєструвати дитину, позбавлена такої моржливості.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

За змістом ч. 2 ст. 8 Конвенції з прав та основоположних свобод людини, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У тлумаченні поняття «невтручання органів державної влади у здійснення права до приватного і сімейного життя людини», Європейським судом з прав людини застосовується принцип пропорційності та балансу інтересів, який забезпечується зокрема накладенням на державу позитивних обов`язків, властивих дієвій повазі до приватного та сімейного життя.

Встановлення факту народження дитини, саме буде відповідати позитивному обов`язку держави сприяти матері, яка знаходиться під юрисдикцією України щодо визначення статусу новонародженої дитини та її батьків. Встановлення факту народження дитини має значення для охорони прав батьків та прав новонародженої дитини, оскільки в такому випадку є наявною можливість визначення соціального статусу як батьків так і новонародженої дитини, а також не порушує балансу інтересів суспільства та/або держави, за яким на державу покладаються нереальні і непропорційні зобов`язання.

Відповідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Допустимими за змістом частини першої статті 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Крім того, згідно положень ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Вказане завдання превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 5 ч.2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1. ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Встановлення факту народження дитини, ОСОБА_1 необхіднодля державної реєстрації народження дитини, встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини,я отримання свідоцтва про народження офіційного зразка України, в якому будуть внесені відповідні дані про біологічного батька дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Відповідно до ч.1 ст.145 СК України «Про визначення прізвища дитини», прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Таким чином, з урахуванням подальшого проживання дитини з матір`ю, її повного піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, дитина може носити прізвище матері.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заяви, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.143, 144, 145 Сімейного кодексу України, ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст.ст. 13, 81, 258, 259, 264, 265, 294, 315, 317, 319 ЦПК України суд -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту, що має юридичне значення

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 в місті Харкові дитини чоловічої статі ОСОБА_2 , місце народження: місто Харків, Україна, матір`ю якого є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянка України; батьком якого є: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , громадянин України,

Зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану провести державну реєстрацію народження дитини на ім`я ОСОБА_2 та видати свідоцтво про народження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повний текст рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду допустити до негайного виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати заявнику та органу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації народження.

Суддя Майстренко О.М.