Справа № 676/3669/22
Номер провадження 2/676/349/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

09 листопада 2023 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради в особі органу опіки та піклування про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради в особі органу опіки та піклування про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будиноком АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог вказує, що згідно із договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 06.11.2007 р., ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 . Відповідачі були зареєстровані в будинку на прохання ОСОБА_2 , однак з часу реєстрації в будинку не проживають без будь-яких поважних причин, тобто термін їх відсутності більше 5 років. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не є членом її сім`ї, протягом цього часу не намагалися вселитись в спірний будинок. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 знятися з обліку добровільно не бажають. Реєстрація ОСОБА_2 , ОСОБА_3 чинить їй перешкоди у володінні та розпорядженні власністю. Просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування домоволодінням АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 31.08.2022 р. відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 15.11.2022 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14.12.2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради в особі органу опіки та піклування.

В суді позивач позов підтримала, просить задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повторно в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, про час і місце слухання справи повідомлені своєчасно належним чином судовою повісткою у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлений своєчасно та належним чином судовою, повісткою.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України

Заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки від 06.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Шевчик Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №6116, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були зареєстровані в спірному домоволодінні зі згоди позивача, однак в будинку не проживають.

Згідно акту про встановлення фактичного місця проживання від 20.07.2022 р. складеного комісією КП «УК «Південь», на час перевірки за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають з 2018 року по теперішній час.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суду проказали, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в будинку ОСОБА_1 , ОСОБА_4 з 2018 року. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 участі у витратах по утриманню будинку не приймають, їх особистих речей в будинку немає, будь-яких перешкод в проживанні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не чинилися.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У статті 7 ЖК УРСР передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Тобто будь-яке виселення або позбавлення особи права користування житлом допускається виключно на підставах, передбачених законом, і повинно відбуватись в судовому порядку.

Відповідно до статті 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі статтею 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Нормами статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

У статті 162 ЖК УРСР вказано, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника квартири користуватись жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за умови, що така особа є членом сім`ї власника житлового приміщення, власник житлового приміщення надавав згоду на вселення такої особи, як члена сім`ї.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Права члена сім`ї власника житла на користування цим житлом визначено у статті 405 ЦК України, у якій зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У статті 406 ЦК України унормовано питання припинення сервітуту.

Сервітут припиняється у разі, зокрема, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом.

У частині першій статті 156 ЖК УРСР не визначені правила про самостійний характер права члена сім`ї власника житлового будинку на користування житловим приміщенням, не визначена і природа такого права.

Передбачено право члена сім`ї власника житлового будинку користуватися житловим приміщенням нарівні з власником, що свідчить про похідний характер права користування члена сім`ї від прав власника.

Зазначена норма не передбачає і самостійного характера права користування житловим приміщенням, не вказує на його речову чи іншу природу.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Судом встановлено, що відповідачі не є членом сім`ї позивача, сторони не ведуть між собою спільне господарство. Між сторонами по справі договори найму на проживання у спірному житловому приміщенні не укладались.

Зібраними у справі доказами підтверджується, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації без поважної причини понад один рік. За таких обставин визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним будинком не може вважатись порушенням права відповідачів на житло.

Відтак власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Реєстрація відповідачів за адресою позивача чинить перешкоди позивачу у володінні та розпорядженні майном.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні рішення суду є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в зазначеному будинку.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 128, 141, 263-265 ЦПК України, ст..ст. 317, 321, 391, 406 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради в особі органу опіки та піклування про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради в особі органу опіки та піклування, , юридична адреса: майдан Відродження, 1, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 10 листопада 2023 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.