Справа № 524/3245/23
Провадження №2-о/524/146/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі :

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Лапік К.В.

розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Кам`янопотоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 з яким вона проживала у АДРЕСА_1 по день його смерті.

З метою прийняття спадщини звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, однак постановою від 07 квітня 2023 року державним нотаріусом відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва на підставі того, що нею пропущено строк прийняття спадщини та не надано документів, що підтверджують спільного проживання.

Ухвалою суду від 08.06.2023 по справі відкрито провадження.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Нестеренко А.В. заяву підтримують, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Представник заінтересованої особи Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не прибув. Представник суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутністю Не заперечують проти задоволення заяви.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились. Надали заяву в якій не заперечують проти її задоволення

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 21 лютого 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Суми).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема частку квартири АДРЕСА_2 .

Іншими співвласниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Постановою державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріального округу Сороколат І.О. від 07.04.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого ОСОБА_4 , оскільки пропущений строк прийняття спадщини та не надано документів, що підтверджують спільного проживання.

Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Факт, що просить встановити заявник, має юридичне значення, необхідно для прийняття спадщини.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1223 ЦК України передбачає право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.ст.1261,1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно ч.1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост.1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Зі ч. 5ст. 1268 ЦК України постає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1273 цього кодексу передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України.

Згідно п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Із п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України постає, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Відповідно до п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця про- живав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_3 .

Місце реєстрації проживання спадкодавця на момент смерті був будинок АДРЕСА_1 .

Згідно акту складеного 22.05.2023 року та засвідченого підписами, ОСОБА_1 без реєстрації. дійсно проживала у будинку АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4 з 2002 року і по теперішній час

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердив, факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_4 за адресою: будинку АДРЕСА_1 до дня смерті останнього.

Таким чином суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_4 проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1

Відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК), підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18).

Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем , про який просить заявник.

Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказану заявником вимогу обґрунтованою.

Судові витрати віднести на рахунок заявника

Керуючись ст.ст.4,13,80-81,293,315,318,319 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Кам`янопотоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на час відкриття спадщини за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Олена Предоляк