РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Зуєвич Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса представника: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; фактична адреса проживання: АДРЕСА_4 ) про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

20.09.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 07.09.2021, за підписом адвоката Врона А.В. (діє на підставі ордеру), в якій позивач просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 за судовим наказом Солом`янського районного суду міста Києва № 398/1339/19 від 27.08.2019 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на такий запит надійшла 05.10.2021.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08.10.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15.05.2023 клопотання ОСОБА_2 про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/).

Обґрунтування позову

В позові вказується, що 28.08.2007 між сторонами було укладено шлюб.

Зазначається, що спочатку подружжя проживало на території США, до позивачка проходила навчання в магістратурі, а з червня 2008 по жовтень 2010 - на території Канади, де позивачка проходила навчання в аспірантурі та працювала помічником викладача на кафедрі антропології Університету Альберти.

Як вказує позивач, під час шлюбу, на території Канади, у сторін народилося двоє дітей - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), які, відповідно до місцевого законодавства, мають статус канадських громадян.

При цьому, позивач зауважує, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 31.08.2016 у справі № 760/10044/16 шлюб між сторонами розірвано, а 27.08.2019 Солом`янським районним судом міста Києва у справі № 398/1339/19 видано судовий наказ, яким вирішено стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.04.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач звертає увагу на те, що в ході розгляду справи № 522/17805/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про відібрання дитини та повернення її батьку, Приморським районним судом міста Одеси, було встановлено, що ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з 30.04.2020 проживає в м. Одеса, разом із бабусею - ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що на даний час з відповідачем за адресою : АДРЕСА_4 , проживає лише спільна донька - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка відвідує навчальний заклад у м. Олександрії.

Позивач наголошує, що оплата вартості оренди квартири, гуртків, секцій, шкіл, усіх основних та додаткових потреб обох дітей здійснюється за її рахунок, в той час, як відповідач, від виконання батьківських обов`язків ухиляється.

Також, в позові зауважується, що витрати за навчання ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в приватній школі, його регулярний медичний огляд та корекцію погіршеного зору та прикусу, несе тільки позивачка.

При цьому в позові вказується, що рішенням Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24.10.2019 № 668 місце проживання дітей - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було визначено за місцем проживання матері - ОСОБА_1 .

Зазначається, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/17805/20 від 13.07.2021 у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про відібрання дитини та повернення її батьку, - відмовлено.

Звертається увага на те, що незважаючи на встановлені Приморським районним судом міста Одеси у справі № 522/17805/20 обставини (що з ОСОБА_2 проживає лише донька - ОСОБА_3 ), ОСОБА_1 продовжує сплачувати аліменти на обох дітей на виконання судового наказу Солом`янського районного суду міста Києва від 17.10.2019 у справі № 398/1339/19, що є несправедливим.

За таких обставин, просить суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з позивачки на користь відповідача, на виконання судового наказу Солом`янського районного суду міста Києва від 17.10.2019 у справі № 398/1339/19, з 1/3 її доходу (заробітку) до 1/4 її доходу (заробітку), що відповідає розміру аліментів на утримання однієї дитини.

Щодо правової позиції відповідача

31.10.2022 до суду надійшов відзив на позов (а.с. 73-76), в якому ОСОБА_2 просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач вказує, що в позовній заяві позивачка визнає, що вона не проживає разом зі своїми дітьми, адже син - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), проживає разом із бабусею - ОСОБА_6 , а донька - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - з батьком (відповідачем).

Звертає увагу, що в позовній заяві, ОСОБА_1 не вказала суду на істотні факти, що встановлені рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.07.2021 у справі № 522/17805/20, адже приймаючи вказане рішення, суд врахував показання свідків, які підтвердили, що ОСОБА_1 , поїхала до Канади ще у 2014 році, залишивши дітей проживати з батьком.

Відповідач наголошує, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/17805/20 було встановлено, що ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проживає у м. Одесі разом із бабусею - ОСОБА_6 , а не з ОСОБА_1 , як зазначає позивачка.

Зазначає, що незважаючи на те, що позивачка посилається на рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24.10.2019 № 668, яким місце проживання дітей - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було визначено за місцем проживання матері - ОСОБА_1 , фактично позивачка покинула дітей, віддавши сина ОСОБА_6 (бабуся), що випливає з матеріалів справи № 522/17805/20 про відібрання дитини та повернення її батьку.

Таким чином, на думку відповідача, позивач нехтує рішенням органу опіки та піклування і не виконує свої батьківські обов`язки, оскільки фактично, заради своєї кар`єри, покинула дітей віддавши сина бабці, що випливає з матеріалів вказаної справи № 522/17805/20 про відібрання дитини та повернення її батьку. При цьому, як вказує відповідач, позивач перешкоджає батькові (відповідачу) займатися питанням його утримання та вихованні, вважаючи, що бабуся може це зробити краще.

Вважає, що суд не повинен брати до уваги твердження позивачки про те, що відповідач не приймає участь у витратах на утримання дітей, оскільки такі не відповідають дійсності (за винятком копій квитанцій про встановлення брекет-системи для корекції прикусу сина влітку 2021 року).

Вказує, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки витрати відповідачки значно перевищують середню заробітну плату працівника та 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи в Україні, оскільки:

-24.05.2019 позивачка уклала договір про довгострокову оренду квартири (з 01.09.2019 по 31.08.2020) на суму 849,00 дол. США на місяць, тобто 10 188,00 дол. США на рік, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, який на той момент становив 2 007,00 грн. Також, одночасно с укладенням вказаного договору, позивачка передала гарантований внесок у сумі 849,00 дол. США (копія договору про оренду знаходиться в матеріалах справи № 760/12064/22);

-07.08.2020 позивачка уклала новий договір про довгострокову оренду квартири (з 01.09.2020 по 31.08.2021) також на суму 849,00 дол. США на місяць, тобто 10 188,00 дол. США на рік, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, який на той момент становив 2 197,00 грн. Також, одночасно с укладенням вказаного договору, позивачка передала гарантований внесок у сумі 849,00 дол. США (копія договору про оренду знаходиться в матеріалах справи № 760/12064/22);

-07.07.2021 позивачка уклала новий договір про довгострокову оренду квартири (15.07.2021 з автоматичним поновленням) на суму 1 850,00 дол. США на місяць, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, який на той момент становив 2 600,00 грн (копія договору про оренду знаходиться в матеріалах справи № 760/12064/22).

Зазначає, що крім орендних договорів, про фактичний розмір доходів позивачки також свідчать інші матеріали, зокрема, матеріали по справі № 760/25003/21, які ОСОБА_1 надала разом з позовною заявою до суду, а саме, заява від уповноваженої особи по справах з дітьми провінції Альберта у м. Едмонтон - Марго Кеннеді від 02.10.2019, яка вказала на наступне: «ми проаналізували деталі та можемо підтвердити, що вона ( ОСОБА_1 , - прим. ОСОБА_2 ) працює аналітиком електронного сканування та продуктивності роботи. З погляду на дані про зайнятість, ми можемо додатково підтвердити, що ОСОБА_1 має стабільний дохід, більш ніж достатній для забезпечення себе, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також для покриття будь-яких інших потреб, які можуть виникнути».

При цьому, звертає увагу, на те, що згідно офіційних даних на сайті уряду канадської провінції Альберта, середній річний дохід жителів у 2019 році склав 97 800,00 канадських доларів.

Щодо доводів позивача, викладених у відповіді на відзив

01.11.2022 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 81-86) за підписом представника позивачки - адвоката Врони А.В. (діє на підставі ордеру), в якій викладено пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотивів їх відхилення, обґрунтовані, зокрема, наступним.

Так, вказується, що позивач з доводами відповідача не погоджується, оскільки між позивачкою та відповідачем було досягнуто згоди щодо її тимчасового проживання окремо від сім`ї, визначення місця проживання дітей на території України, порядку возз`єднання сім`ї, а також порядку формування сімейного бюджету, що підтверджується письмовим меморандумом від 26.12.2014.

Звертається увага на те, що ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) не бажав проживати разом зі своїм батьком, у зв`язку з тим, що той не приділяє йому належної уваги та не бажає його відпускати до позивачки в Канаду, у зв`язку з чим, дитина проживала разом зі своєю бабусею.

Зазначається, що посилання відповідача на те, що позивачка не проживає разом з дітьми не заслуговують на увагу, адже такі твердження спростовуються відповіддю консула Генерального консульства України в Едмонтоні, нотаріальною згодою відповідача на виїзд дітей з 24.02.2022 за кордон та копіями авіаквитків на ім`я позивачки, ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на 01.03.2022 у напрямку Бухарест-Едмонтон.

Також, позивач звертає увагу на те, що посилання відповідача на невиконання позивачкою батьківських обов`язків не відповідають дійсності, оскільки Приморським районним судом міста Одеси у справі № 522/17805/20 було встановлено, що порушення батьківських обов`язків, ухилення від їх виконання в діях ОСОБА_1 не вбачається.

Повторно зауважує, що за результатами розгляду справи № 522/17805/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , Приморським районним судом м. Одеси, було ухвалено рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено та встановлено, що на даний момент, ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 , а донька - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживала разом з відповідачем (до березня 2022).

Підсумовується, що позивачка сумлінно ставиться до виконання батьківських обов`язків, постійно матеріально забезпечує дітей, які з початку березня 2022 проживають з нею, підтримує їх культурний та духовний розвиток, турбується про їх безпеку.

У зв`язку з такими обставинами, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Щодо заперечень на відповідь на відзив

16.11.2022 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с. 105-107) за підписом відповідача, в яких викладено пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотивів їх відхилення, обґрунтовані, зокрема, наступним.

Відповідач вказує, що позивачка, посилаючись на меморандум щодо тимчасового проживання дітей від 26.12.2014, викривляє дійсні обставини, оскільки відповідно до вказаного меморандуму, позивачка мала повернутися в Україну для подальшого проживання разом із сім`єю, проте вказаного обов`язку не виконала.

Звертає увагу, що позивачка повторно визнає факт, що ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), всупереч рішенню виконкому Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24.10.2019 № 668 про визначення місця проживання дітей проживає не з матір`ю, а з бабусею.

Наголошує, що факт тимчасового проживання дітей в Канаді не вказує на бажання позивачки повертатися в Україну для постійного проживання разом з дітьми, як того вимагає рішення виконкому Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24.10.2019 № 668.

У зв`язку з викладеним, наполягає на ухваленні рішення про відмову в задоволенні позову.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 31.08.2016 у справі № 760/10044/16-ц (а.с. 8) розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.08.2007 у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, за актовим записом № 424.

Наказом Солом`янського районного суду міста Києва від 27.08.2019 у справі № 398/1339/19 (а.с. 9, № ЄДРСР: 84001291) визначено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду - 17.04.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

До позовної заяви позивачкою долучено копію свідоцтва про народження № 3413 (2008/01) ОСОБА_4 , який народився у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в Едмонтоні, провінції Альберта, Канада, складеного за підписом директора відділення запису актів громадянського стану - Лорі Беверідж (а.с. 16-24).

Зі змісту свідоцтва про народження НОМЕР_3, засвідченого підписом директора відділу запису актів громадянського стану - Джанет Скіннер, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в Едмонтоні, провінції Альберта, Канада, народилася ОСОБА_3 (а.с. 25-33).

Також, до позову долучено рішення Приморського районного суду міста Одеси від 13.07.2021 у справі № 522/17805/20 (а.с. 36-40), яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про відібрання дитини та повернення її батьку, - відмовлено.

В такому рішенні, зокрема, вказано, що: «малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у судовому засіданні 27.05.2021 року виявив негативне ставлення до батька, вказав на факт невиконання Позивачем своїх батьківських обов`язків, що виявлялось в байдужості батька до фізичного та психологічного стану дитини. За словами малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час проживання з ним батько не цікавився його життям, не надавав належного догляду, не турбувався про харчування, не забезпечував його всім необхідним, виявляв байдужість до його навчання та розвитку. Потім він подзвонив представнику матері та попросив його забрати від батька до матері або її батьків. З жовтня 2019р. по початок 2020р. він проживав у батьків матері, де ходив до школи а потім він в липні 2020р. переїхав жити до м. Одеси до мами та бабусі. У судовому засіданні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 висловив свою думку про те, що не бажає в подальшому проживати з батьком, оскільки у бабусі ( ОСОБА_6 ) в м. Одеса, де він наразі проживає, йому комфортніше. Про нього піклуються та надають належну увагу і турботу».

Зі змісту виписки стоматологічної клініки «Диндент» вбачається, що ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) надано лікарські рекомендації щодо виправлення неправильного росту кісток та гіперсалівації (а.с. 41).

Зі змісту виписного епікризу ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), вбачається, що йому надано додаткові лікарські рекомендації щодо роботи з поставленим діагнозом (а.с. 42).

Також до позову долучено акти виконаних робіт стоматологічної клініки «Диндент» (пацієнт: ОСОБА_4 ), а саме від 24.06.2021 на суму 1 290,00, від 08.07.2021 на суму 1 650,00 грн, від 05.08.2021 на суму 13 600,00 грн, 07.08.2021 на суму 20 297,00, а також фіскальні чеки на суму 100,00 грн від 08.07.2021, на суму 2 860,00 грн від 24.06.2021, на суму 1 650,00 грн від 08.07.2021 (а.с. 43-45).

Зі змісту долученої позивачкою копії рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24.10.2019 № 668 (а.с. 47) вбачається, що місце проживання малолітніх ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) визначено за місцем проживання матері - ОСОБА_1 .

Відповідачем до відзиву долучено копію відповіді Служби у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 28.07.2020 № 10/208 (а.с. 76, зворотній бік), а також копію ухвали Солом`янського районного суду від 14.10.2021 про відкриття провадження у справі № 760/25003/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області, про виїзд дітей за межі України без згоди та супроводу одного з батьків (а.с. 77), копію ухвали Солом`янського районного суду від 19.09.2022 про відкриття провадження у справі № 760/12064/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про збільшення розміру аліментів (а.с. 78-79).

В якості додатків до відповіді на відзив, позивачкою долучено, зокрема, копію довідки Генерального консульства України про перебування на консульському обліку з 27.04.2022 в м. Едмонтон, провінція Альберта, Канада ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають разом з ОСОБА_1 (а.с. 96), а також інформацію про бронювання авіаквитків на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на 04.01.2023 в напрямку Едмонтон, Альберта - Торонто, Онтаріо - Відень, Австрія - Одеса, Україна (а.с. 97-100).

В якості додатків до заперечень на відповідь на відзив, відповідачем долучено копію меморандуму від 26.12.2014 щодо тимчасового проживання малолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 108-112).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18, провадження № 61-1347св20).

Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано або вони взагалі не перебували в ньому.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Матеріалами справи підтверджено, що 27.08.2019 Солом`янським районним судом міста Києва було видано судовий наказ у справі № 398/1339/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду - 17.04.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

Вказаний судовий наказ на момент розгляду цієї справи є таким, що набрав законної сили, а факт його виконання позивачкою відповідачем не заперечується.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20.

За змістом законодавства, аліменти є власністю дитини, а обов`язок суду полягає в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивачка посилається на те, що в ході розгляду справи № 522/17805/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , Приморським районним судом м. Одеси, було встановлено, що ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з 30.04.2020 проживає в м. Одеса, разом із бабусею - ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначено в рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 13.07.2021 у справі № 522/17805/20: «малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у судовому засіданні 27.05.2021 року виявив негативне ставлення до батька, вказав на факт невиконання Позивачем своїх батьківських обов`язків, що виявлялось в байдужості батька до фізичного та психологічного стану дитини. За словами малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час проживання з ним батько не цікавився його життям, не надавав належного догляду, не турбувався про харчування, не забезпечував його всім необхідним, виявляв байдужість до його навчання та розвитку. Потім він подзвонив представнику матері та попросив його забрати від батька до матері або її батьків. З жовтня 2019р. по початок 2020р. він проживав у батьків матері, де ходив до школи а потім він в липні 2020р. переїхав жити до м. Одеси до мами та бабусі. У судовому засіданні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 висловив свою думку про те, що не бажає в подальшому проживати з батьком, оскільки у бабусі ( ОСОБА_6 ) в м. Одеса, де він наразі проживає, йому комфортніше. Про нього піклуються та надають належну увагу і турботу».

Отже, вбачається, що існуюче судове рішення суду (судовий наказ Солом`янського районного суду міста Києва від 27.08.2019) у частині отримувача аліментів наразі не відповідає приписам ч. 3 ст. 181, ч. 5 ст. 183 СК України, оскільки один з двох дітей з отримачем аліментів не проживає.

Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з отримувачем аліментів, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 13.07.2021 у справі № 522/17805/20, яке ухвалене за участі ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , тобто тих самих осіб (окрім ОСОБА_6 та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради), які беруть участь у справі що розглядається, у зв`язку з чим, обставина щодо проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , окремо від батька - ОСОБА_2 , є встановленою та доказуванню в цій справі не підлягає.

В той же час, обставина проживання ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) разом із батьком - ОСОБА_2 , сторонами визнається.

Суд звертає увагу, що як доводи відповідача щодо проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із бабусею - ОСОБА_6 , а не з матір`ю - ОСОБА_1 , розмір доходу останньої, вартість укладених останньою договорів оренди, питання виконання/невиконання останньою меморандуму від 26.12.2014, так і доводи позивачки щодо неналежної участі батька у вихованні дітей, не стосуються предмета спору та не мають значення для вирішення питання про зменшення розміру аліментів, оскільки відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 1,2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, приходить висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, утримуваних з позивачки на користь відповідача, на виконання судового наказу Солом`янського районного суду міста Києва від 27.08.2019 у справі № 398/1339/19, з 1/3 її доходу (заробітку) до 1/4 її доходу (заробітку), що відповідає розміру аліментів на утримання однієї дитини - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Задовольняючи позов та встановлюючи стягнення аліментів у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, суд вважає за необхідне зазначити про стягнення аліментів у розмірі, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (як це передбачено ч. 5 ст. 183 СК України) та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (як передбачено ч. 2 ст. 182 СК України).

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та вказано у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 621/307/17 (провадження № 61-31400св18) відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо судового збору

Приписами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою було сплачено 908,00 грн судового збору за подання позову, що підтверджується квитанцією АТ «Полтава Банк» від 14.09.2021 (а.с. 1).

За таких обставин, враховуючи обставину задоволення позову, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 908,00 грн судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що встановлений судовим наказом Солом`янського районного суду міста Києва від 27.08.2019 у справі № 398/1339/19 щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду - 17.04.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 фактична адреса проживання: АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати вступу даного рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 фактична адреса проживання: АДРЕСА_4 ) 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) судового збору за подання позовної заяви.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич