Справа № 338/743/21
Провадження № 22-ц/4808/716/23
Головуючий у 1 інстанції Куценко О.О.
Суддя-доповідач Мальцева
У Х В А Л А

15 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Мальцевої Є.Є., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богородчанского районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2023 року під головуванням судді Куценка О.О. у справі за скаргою представника боржника ОСОБА_2 , який діє в інтересах заявника (боржника) ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Богородчанского районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_2 , який діє в інтересах заявника (боржника) ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_1 , яка 08 травня 2023 року подала апеляційну скаргу за допомогою системи «Електронний суд» безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Проте, апеляційне провадження у справі не може бути відкрито виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За положеннями підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 916/228/22 особи, які після 04 жовтня 2021 року подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір». При цьому надані Державною судовою адміністрацією України в листі від 29 жовтня 2021 року № 10-19326/21 та Вищою радою правосуддя в листі від 30 листопада 2021 року № 28581/0/9-21 роз`яснення щодо того, що вказана норма (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір») не набрала чинності в порядку, встановленому Законом, не змінюють встановленого порядку та умов набрання чинності нормативно-правовим актом.

Таким чином, з урахуванням зазначених положень та висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 916/228/22, а також з огляду на обставини подання ОСОБА_1 апеляційної скарги через підсистему «Електронний суд», за подання даної апеляційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 429 грн. 44 коп. ((536,80 грн х 150%) х 0,8)).

До апеляційної не додано оригінал квитанції про сплату судового збору.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додала клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі п.1 ч.1, п.п «г» п.2 ч.1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» у зв`язку зі скрутним майновим станом, який перешкоджає апелянту виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором.

Заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її доходу за минулий календарний рік.

На підтвердження звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з період з 1 кварталу по 4 квартал 2022 року.

Будь-яких інших доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, що могли б слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору, апелянтом не надано.

Вирішуючи питання щодо звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з частиною 4 статті 363 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі від 13 березня 2023 року у справі № 753/15426/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зроблено наступний висновок: «Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись із легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року справа № 697/2951/19 (провадження № 61-16827св21) зазначено, що:

«з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Разом із тим, Верховний Суд зауважує, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичною особою є врахування судом її майнового стану. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища. Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору».

Установивши, що надані заявником документи не є достатніми доказами на підтвердження її майнового стану, який унеможливлював сплату судового збору, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.»

Також апеляційний суд звертає увагу на висновок, викладений в ухвалі Верховного Суду від 04 січня 2023 року у справі № 372/45/21, в якому зазначено, що «Закон України «Про судовий збір» визначає обов`язок особи, яка звертається до суду за захистом свого майнового, немайнового права та/або обов`язку, здійснити сплату судового збору. Такий обов`язок справляння судового збору є законним фінансовим обмеженням та убезпечує від надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах…

За змістом частин першої, третьої статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Вирішуючи питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд виходить з того, що у своїй практиці Європейський суд зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов переконання, що надання доступу заявникам до правосуддя через звільнення від сплати судового збору не буде мати бажаного результату, якщо через відсутність фінансування суди фактично не зможуть здійснювати правосуддя.

Наведені заявницею обставини не є беззаперечними та не можуть бути підставою для повного звільнення від сплати судового збору, оскільки із наданої довідки ГУ ПФУ у Житомирській області від 29 листопада 2022 року № 513106 Верховний Суд дійшов висновку, що середньомісячний розмір пенсії ОСОБА_1 становить 8 359,69 грн, тобто заявниця не позбавлена можливості сплатити частину судового збору за подання касаційної скарги.»

В ухвалі Верховного Суду від 14 березня 2023 року у справі № 679/306/22 від 14 березня 2023 року зазначено, що «Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Разом з тим, особа, яка подала касаційну скаргу у цій справі, не надала достатніх доказів на підтвердження виключних обставин для звільнення від сплати судового збору. Таким доказами могли б бути документи, що підтверджують наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Заявником не доведено обставин, які б свідчили про наявність достатніх підстав для зменшення розміру судового збору; не надано доказів, які б повно підтверджували розмір його річного доходу за попередній календарний рік (2022 рік).

При таких обставинах касаційний суд позбавлений можливості визначити, чи перевищує розмір судового збору, який підлягає сплаті, 5 відсотків розміру річного доходу позивача, без наявності відомостей щодо такого доходу за весь попередній календарний рік з усіх можливих джерел.»

Також апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент.

Враховуючи актуальні висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду у подібних правовідносинах, апеляційний суд вважає, що підстави для вирішення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відсутні у зв`язку з невстановленням обставин, що підтверджують неможливість сплати апелянтом судового збору у визначеному законом розмірі, зокрема, даних про наявність чи відсутність у апелянта рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища, наявності на утриманні непрацездатних членів сім`ї, даних щодо розрахункових та інших рахунків, банківських документів про відсутність на рахунку грошових коштів тощо.

Відповідно до п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 916/228/22, а також з огляду на обставини подання ОСОБА_1 апеляційної скарги через підсистему «Електронний суд», заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі у розмірі 429 грн. 44 коп. за наступними реквізитами: номер рахунку - UA0009612, Отримувач: ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Ів.-Фр./ 22030101, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), наявність відомчої ознаки: "80" Апеляційні суди, назва суду: Івано-Франківський апеляційний суд.

При цьому, при заповненні платіжного документа у графі «Код платника» необхідно зазначити: *;101;__________(ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначити паспортні дані); судовий збір, за позовом _________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Івано-Франківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Також згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Частинами п`ятою-сьомою статті 43 ЦПК України передбачено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до пункту 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 від 17 серпня 2021 року, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

Апеляційна скарга сформована та підписана ОСОБА_1 у системі «Електронний суд», проте доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії апеляційної скарги з додатками скаржником не надано.

Відомості про те, що заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович отримав копію апеляційної скарги через систему Електронний суд - відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

При таких обставинах апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк - десять днів з дня отримання копії ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богородчанского районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2023 року у справі за скаргою представника боржника ОСОБА_2 , який діє в інтересах заявника (боржника) ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги - протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У випадку невиконання в зазначений строк апелянтом вимог ухвали, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.Є. Мальцева