Провадження №2/369/6906/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменко Олексія Степановича про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменко Олексія Степановича про зняття арешту з нерухомого майна.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно ч.2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Позивачем при зверненні до суду не надано доказів, що транспорті засоби марки NISSAN ALTIMA, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та FORD C-MAX, 2014 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 знаходяться на території Києво-Святошинського району Київської області, а тому суд позбавлений застосувати правила виключної підсудності до даної справи.

Посилання представника позивача на положення ст. 446 ЦПК України суд вважає необґрунтованим, оскільки позивач звернувся до суду саме з позовом, під час розгляду якого не вирішуються процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною 1статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Позивачем при зверненні до суду зазначено, що відповідач знаходиться за адресою: 07300, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, промисловий майданчик «Карат» 5-А, офіс 603.

Таким чином, справа не підсудна Києво-Святошинському районному суду Київської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач звернувся до суду саме з позовом, під час розгляду якого не вирішуються процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, а тому зазначену справу слід передати на розгляд до Вишгородського районного суду Київської області за місцезнаходженням відповідача, у зв`язку з непідсудністю даного позову Києво-Святошинському районному суду Київської області.

Керуючись ч.1 ст.27, ч.2 ст.28, п.1 ч. 1, ст.31, ч.3 ст.31 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменко Олексія Степановича про зняття арешту з нерухомого майна - направити за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Вишгородського районного суду Київської області (вулиця Кургузова, 7, Вишгород, Київська обл., 07300).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ