УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Стеценко А.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

ВСТАНОВИВ:

24.10.2023 ОСОБА_1 через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС подала до суду заяву про розірвання шлюбу за заявою подружжя, в якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя 11.09.1999, актовий запис № 313.

Ухвалю судді від 30.10.2023 заяву було залишено без руху у зв`язку із її невідповідністю ЦПК України, зокрема заява про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, поданої до суду в електронні формі 24.10.2023, вбачається, що її підписано тільки ОСОБА_1 . Крім того, до заяви не було додано доказів наявності у подружжя дітей, договір подружжя про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Заявнику встановлено десятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали суду, шляхом подання до суду спільної заяви подружжя, підписаної дружиною та чоловіком, до якої має бути додані докази наявності у подружжя дітей, письмовий договір про те, з ким із подружжя будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. Роз`яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала судді від 30.10.2023 про залишення позову без руху була направлена в електронний кабінет позивача.

Відповідно до довідки про доставку електронного документу яка міститься в матеріалах справи вбачається, що ухвала суду від 30.10.2023 по справі №335/10278/23 доставлена до електронного кабінету 30.10.2023 о 15 год. 20 хв.

Пунктом 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до підпункту 5.3 розділу I Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, електронне повідомлення (повідомлення) - автоматично створена та передана в електронній формі інформація, в тому числі про доставку, отримання, реєстрацію чи відмову в реєстрації електронного документа адресатом.

Відповідно до пункту 17 підрозділу 1 розділу III Положення особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

Таким чином, норми Положення передбачають обов`язковість надсилання документів саме до Електронного кабінету,

Проте, саном на 20.11.2023 не вжито будь-яких заходів для виконання ухвали суду від 30.10.2023 та усунення вказаних в ухвалі суду недоліків заяви.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися встановленого державою порядку (рішення від 21.02.1975 в справі «Голдер проти Сполученого Королівства»).

У відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За викладених обставин, враховуючи, що недоліки заявником не усунуто, суд вважає за необхідне повернути заяву ОСОБА_1 , що не позбавляє її можливості звернутись до суду повторно.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 352, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя- вважати не поданою та повернути заявнику.

Роз`яснити позивачу вимоги ч. 7 ст. 185 ЦПК України, відповідно до якої повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Стеценко