КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/6648/23
Провадження № 2/947/1627/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2023 року

Київський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою

Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» 15.05.2023 року звернулося до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 20.03.2019 року, станом на 19.01.2023 року, у розмірі 44587 гривень 43 копійки, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 36294 гривні 89 копійок; заборгованості за простроченими відсотками - 8292 гривні 54 копійки, а також стягнення судових витрат, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору кредиту.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 29.03.2023 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін по справі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак одночасно з подачею позову звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

ОСОБА_1 не з`явилась до судового засідання призначеного на 15.05.2023 року, однак в день судового засідання до суду надійшла заява від її представника ОСОБА_2 про розгляд справи за її відсутності, без вказання жодних заперечень проти позову.

Приймаючи подання сторонами по справі заяв про розгляд справи за їх відсутності, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 15.05.2023 року за відсутності сторін по справі, на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.03.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (надалі - Позичальник; Відповідач) звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» (яке надалі було перейменовано в АТ КБ «Приватбанк») із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до якої, банк надав позичальнику платіжну картку, зі встановленим кредитним лімітом, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позичальник надав свою згоду, що підписана ним заява від 20.03.2019 року разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у вказаній заяві.

Тієї ж дати, 20.03.2019 року відповідачем було підписано заяву, яка містить усі умови кредитування, а саме кредитний ліміт, строки погашення коштів, розмір і порядки сплати відсотків за кредитом, пенею, реальну процентну річну ставку.

У відповідності до наданої до суду довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що ОСОБА_1 на підставі вищевказаної заяви були видані наступні кредитні картки: НОМЕР_1 , з терміном дії по 02/23; НОМЕР_2 , з терміном дії по 12/25.

Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк», судом також встановлено, що по кредитним лініям відкритих на ім`я ОСОБА_1 здійснювалось зміна кредитного ліміту, а саме: 20.03.2019 - старт карткового рахунку; 20.03.2019 - встановлення кредитного ліміту в сумі 5000,00 грн.; 25.08.2020 - збільшення кредитного ліміту до 15000,00 грн.; 16.07.2021 - збільшення кредитного ліміту до 25000,00 грн.; 25.11.2021 - збільшення кредитного ліміту до 34000,00 грн.; 09.05.2022 - зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн.

03.02.2021 року ОСОБА_1 підписано актуальність наданої оновленої інформації про неї, як позичальника.

З поданого представником позивача розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 19.01.2023 року, у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.03.2019 року, у загальному розмірі у розмірі 44587 гривень 43 копійки, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 36294 гривні 89 копійок; заборгованості за простроченими відсотками - 8292 гривні 54 копійки.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вищезазначеному договору щодо своєчасного погашення кредиту, зумовило звернення АТ КБ «Приватбанк» до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку доказам у справі, суд вважає встановленим, що 20.03.2019 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, який належним чином виконаний позивачем по справі з надання і отримання відповідачем кредитних коштів, погодження сторонами умов і порядку нарахування і сплати відсотків за цим договором.

Із наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач використовувала кредитні кошти, сплачуючи відсотки за наданим кредитом.

Також з розрахунку заборгованості вбачається, що після оновлення даних про особу відповідача, останньою надалі використовувалась кредитна лінія, та сплачувалась заборгованість, як за тілом кредиту, так і за нарахованими відсотками.

Отже, наведені обставини підтверджують факт звернення відповідача до банку та отримання ним кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит».

При цьому, відповідач не надала до суду жодних доказів на спростування вищенаведених обставин, на які посилається банк як на підставу своїх вимог про стягнення заборгованості, надавши на підтвердження цих обставин належні, допустимі та достовірні докази.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягають задоволенню, стягненню з відповідача, у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору №б/н від 20.03.2019 року, підлягає на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 44587 гривень 43 копійки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягненню з відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає у відшкодування витрат зі сплати судового збору - 2684,00 грн.

На підставі вищевикладена керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 6, 81, 141, 263-265, 352, 354, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», що розташоване за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, , розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 , МФО №305299, заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.03.2019 року, станом на 19.01.2023 року, у загальному розмірі 44587 (сорок чотири тисячі п`ятсот вісімдесят сім) гривень 43 (сорок три) копійки, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 36294 (тридцять шість тисяч двісті дев`яносто чотири) гривні 89 (вісімдесят дев`ять) копійок; заборгованості за простроченими відсотками - 8292 (вісім тисяч двісті дев`яносто дві) гривні 54 (п`ятдесят чотири) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», що розташоване за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, , розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 , МФО №305299, у відшкодування витрат зі сплати судового збору - 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Калініченко Л. В.