КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/9641/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
УХВАЛА

04 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Таргоній Д.О., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із пропуском строків, встановлених процесуальних законом.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначаючи, що оскаржуване рішення суду останній не отримував.

Однак, з заявленого в апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку не вбачається поважних підстав для його поновлення, оскільки скаржником не вказано, що стало причиною пропущення строку та з якої дати він відраховує тридцяти денний строк на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2021 року Печерський районний суд м. Києва ухвалою відкрив провадження у даній справі та вирішив питання щодо розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копія ухвали про відкриття провадження 12.10.2021 року направлена на адресу електронної пошти позивача, зазначену ним особисто, як засіб зв`язку, у позовній заяві. (а.с. 15а)

З огляду на вказане, позивач був обізнаний про те, що розгляд справи за його позовом відбуватиметься у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З матеріалів справи також вбачається, що 18.01.2023 року копія рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року була направлена на адресу електронної пошти позивача ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа із відміткою про доставку до електронної скриньки 18.01.2023 о 19:36:21. (а.с. 48)

Направлення копії судового рішення на електронну адресу позивача, якою він користувався протягом всього часу розгляду справи, зокрема, надсилав з даної електронної адреси позовну заяву та інші процесуальні заяви до суду першої інстанції, свідчить про належне виконання передбаченого частиною 3 статті 272 ЦПК України обов`язку суду щодо надсилання копії судового рішення.

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що наведені в клопотанні ОСОБА_1 обставини для продовження строку на апеляційного оскарження рішення Печерського районного суду м. Київ від 16 січня 2023 року не є такими, що свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

З огляду на наявність в матеріалах справи доказів про доставку копії судового рішення на електронну адресу позивача 18.01.2023 року, та не зазначення ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження інших обставини, які свідчать про об`єктивну неможливість подати апеляційну скаргу у передбачений законом строк, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання.

Таким чином скаржнику необхідно надати суду апеляційної інстанції належні докази та вказати підстави, які підтверджують поважність причини пропуску установленого законом строку на апеляційне оскарження.

Крім того, подана ОСОБА_1 апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 356 ЦПК України вапеляційній скарзі мають бути зазначені:

1) найменування суду, до якого подається скарга;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) рішення або ухвала, що оскаржуються;

5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо);

6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції;

7) клопотання особи, яка подала скаргу;

8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується;

9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Разом з тим, в тексті апеляційної скарги не зазначено дати отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

Крім того, з тексту апеляційної скарги не вбачається, в чому ОСОБА_1 вбачає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваного рішення суду (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо), заперечень проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Апелянтом також не сформульовано вимоги до суду першої інстанції, зокрема, не вказано бажані для ОСОБА_1 наслідки перегляду рішення Печерського районного суду м. Київ від 16 січня 2023 року судом апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків, а саме: скаржнику необхідно надати суду апеляційної інстанції належні докази та вказати підстави, які підтверджують поважність причини пропуску установленого законом строку на апеляційне оскарження та подати до суду нову редакцію апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Київ від 16 січня 2023 року - залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, в іншому випадку у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Таргоній