Єдиний унікальний номер 725/1256/23
Номер провадження 2/725/148/23
25.04.2023 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Федіної А.В.,
за участю секретаря судового засідання Ватаманюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Перший ВДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про звільнення майна з-під арешту, -
У лютому 2023 року позивач через свого представника звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що 25.10.2012 року ЧКОБТІ на підставі свідоцтва про право власності від 29.08.2012 року за нею було зареєстровано право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому їй стало відомо, що на вказану квартиру 28.08.2006 року Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови відділу державної виконавчої служби в Першотравневому районі м. Чернівці про арешт нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 07-727 від 18.08.2006 року зареєстровано обтяження номер 3653353. Вказана постанова виконавчої служби була винесена у виконавчому провадженні відкритого на підставі виконавчого листа, виданого у цивільній справі №2-899/2003 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та згідно вказаної постанови від державний виконавець наклав арешт на все майно, що належить боржнику (батьку позивачки) ОСОБА_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 .
На підставі вище викладеного, посилаючись на норми права, просила звільнити з-під арешту (зняти арешт) нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 37986755, що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер АА 070727 від 18.08.2006 року, видавник відділ державної виконавчої служби в Першотравневому районі, реєстраційний номер обтяження 3653353.
Позивач в судове засідання не з`явилась, в її інтересах діяв представник, який направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомила і не подала відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без її участі.
Крім того, у встановлений строк відповідачем не було подано відзиву, а також доказів, які витребовувались судом.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив та не направив відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, за наслідками розгляду справи встановлено, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби в Першотравневому районі м. Чернівці від 18.08.2006 року в рамках виконавчого провадження № АА 07-727 з примусового виконання виконавчого листа №2-899/2003 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання їх спільної доньки ОСОБА_1 , накладено арешт на майно боржника (а/с 11).
Вказане обтяження, а саме арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , де на той момент проживав боржник, було зареєстроване 28.08.2006 року Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 3653353. Наведене підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта об`єкта нерухомого майна (а/с 9).
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що право власності на спірну квартиру було зареєстроване за позивачем 25.10.2012 року ЧКОБТІ на підставі свідоцтва про право власності від 29.08.2012 року відповідно до якого зазначена квартира була приватизована позивачем згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а/с 7).
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.
Таким чином, на момент винесення постанови державного виконавця про арешт майна боржника, а також на час реєстрації відповідного обтяження, зазначена вище квартира не належала на праві власності боржнику ОСОБА_3 .
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ст. 217, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
За наслідками розгляду справи встановлено, що вказане обтяження не було скасоване державним виконавцем та продовжує існувати на даний час, порушуючи можливість позивача вільно реалізовувати свої правомочності як власника.
Частиною четвертою ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а у всіх інших випадках відповідно до ч. 5 вказаної статті арешт може бути знятий за рішенням суду.
Отже, враховуючи неможливість скасування вказаного арешту в позасудовому порядку позивачем в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту та з огляду на наведені вище обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування вказаного вище арешту, що в свою чергу не буде порушувати прав інших осіб з наведених вище підстав.
На підставі вище викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 2Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 317, 321, 391, ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76-89, 149, 150, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -
Скасувати арешт (звільнити з-під арешту) нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 37986755), накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер АА 070727 від 18.08.2006 року, видавник - відділ державної виконавчої служби в Першотравневому районі, реєстраційний номер обтяження 3653353.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або в той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна