УХВАЛА

Іменем України

09.05.2023 Справа №607/8253/23 Провадження № 2-з/607/32/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі судді Марциновської І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення.

Одночасно з пред`явленням даного позову ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову.

Заява обґрунтована тим, що предметом даного позову є визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради від 28.04.2023 № 8/25/32 «Про розірвання договору про встановлення земельного сервітуту за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 », яким, в тому числі розірвано укладений між Тернопільської міською радою та ОСОБА_1 . Договір земельного сервітуту на земельну ділянку площею 0,0861 га, надану для проходу та проїзду за адресою АДРЕСА_1 , що 09.09.2020 зареєстрований в книзі реєстрації договорів сервітутів за № 1369.

Заявник зазначив, що відповідач як власник земельної ділянки може розпоряджатися спірною земельною ділянкою, передавати її в оренду чи в інше користування третім особам. Однак такі дії відповідача призведуть до відсутності у ОСОБА_1 можливості проходу та проїзду до власної земельної ділянки з кадастровим номером :13:014:0808, а також використання та обслуговування нежитлових приміщень гаражу, який розташований на вказаній земельній ділянці.

При цьому факт вчинення відповідачем дій щодо розпорядження спірною земельною ділянкою підтверджується тим, що оскаржуване рішення було прийнято на підставі звернення ОСОБА_2 щодо надання дозволу та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відтак заявник вважає, що у випадку незабезпечення позову існують ризики того, що спірна земельна ділянка буде передана третій особі, що унеможливить виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову.

За таких підстав відповідно до ст. 150 ЦПК України позивач просить: 1) зупинити дію рішення Тернопільської міської ради від 28.04.2023 № 8/25/32 «Про розірвання договору про встановлення земельного сервітуту за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 » до набрання законної сили рішенням суду у даній справі; 2) заборонити Тернопільській міській раді вчиняти дії щодо розпорядження та передачі в користування земельної ділянки площею 0,0861 га з кадастровим номером :13:014:0868; 3) заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно з Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти реєстраційні дії відносно земельної ділянки площею 0,0861 га з кадастровим номером :13:014:0868.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши доводи заявника, викладені у заяві, а також дослідивши додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Також відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Суд встановив, що предметом даного позову є визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради від 28.04.2023 № 8/25/32 «Про розірвання договору про встановлення земельного сервітуту за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 », яким, в тому числі розірвано укладений між Тернопільської міською радою та ОСОБА_1 . Договір земельного сервітуту на земельну ділянку площею 0,0861 га, надану для проходу та проїзду за адресою АДРЕСА_1 , що 09.09.2020 зареєстрований в книзі реєстрації договорів сервітутів за № 1369.

Так, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Саме лише посилання в заяві на потенційну неможливість у подальшому виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Зазначаючи про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову, заявник вказав, що відповідач як власник земельної ділянки може розпоряджатися спірною земельною ділянкою, передавати її в оренду чи в інше користування третім особам. Однак такі дії відповідача призведуть до відсутності у ОСОБА_1 можливості проходу та проїзду до власної земельної ділянки з кадастровим номером :13:014:0808, а також використання та обслуговування нежитлових приміщень гаражу, який розташований на вказаній земельній ділянці.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 101 Земельного кодексу України у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи дія земельного сервітуту зберігається.

Відтак, виходячи із предмету спору, у разі задоволення даного позову виконання судового рішення, у тому числі і реалізація позивачем права на сервітут, не залежатиме від того, у чиїй власності чи користуванні перебуватиме спірна земельна ділянка.

З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що заявник не довів належними та достатніми доказами, що невжиття заходів забезпечення позову будь-яким чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду чи порушує права та інтереси позивача.

Крім цього, як вбачається зі змісту позовної заяви, а також заяви про забезпечення позову основними доводами та мотивами, зазначеними позивачем в обґрунтування заявлених вимог, є незгода позивача з рішенням Тернопільської міської ради від 28.04.2023 № 8/25/32.

Разом з тим відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 640/2298/19, наявність ознак протиправності оскаржуваного нормативно-правового акту (у даному випадку рішення) може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності. Застосування заходів забезпечення позову в цьому випадку фактично вирішує справу по суті предмету позову.

Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 дійшла до подібного висновку, зазначаючи, що забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови до набрання законної сили судовим рішенням у справі фактично було б ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Указані обставини в сукупності свідчать про те, що під час застосування заходів забезпечення позову суд позбавлений можливості встановити наявність ознак протиправності рішення Тернопільської міської ради від 28.04.2023 № 8/25/32 та підстави для його скасування, оскільки це фактично буде ухваленням рішення без розгляду справи по суті.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, а відтак і про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст. 149-153, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Марциновська