Справа № 145/1500/20
Провадження № 22-ц/801/946/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 рокуСправа № 145/1500/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Денишенко Т. О., Рибчинського В. П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.03.2023 року, постановлену у складі судді Ратушняка І. О. в приміщенні суду в м. Тиврів, -

в с т а н о в и в :

25.09.2020 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

До об`єктів поділу спільного майна подружжя включено: будівельні матеріали і конструктивні елементи незакінченого будівництвом будинку, транспортні засоби, речі домашньої обстановки, сільськогосподарська техніка, дохід від використання спільного майна подружжя.

13.01.2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №127/22132/22, що розглядається Вінницьким міським судом Вінницької області за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики на суму 45000 доларів США, оскільки предметом позову є борг, який виник 29.09.2017 року, тобто під час його перебування у шлюбі з ОСОБА_1 .

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.03.2023 року задоволено клопотання. Провадження у цивільній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 127/22132/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Не погодившись із ухвалою суду, 03.04.2023 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що :

-зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини, що є предметом позовних вимог та ухвалити рішення у справі. Вирішуючи справу суд першої інстанції не позбавлений можливості встановити та надати оцінку обставинам щодо джерел походження коштів, за які було придбано нерухоме майно, що є предметом спору;

-рішення у справі № 127/22132/22 не зможе вплинути на вирішення цивільної справи про поділ майна подружжя;

-зупинення провадження у справі порушує вимоги закону щодо розумності строку розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа № 127/22132/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики на суму 45000 доларів США, предметом позову є борг, який виник 29.09.2017 року, тобто під час його перебування у шлюбі з ОСОБА_1 , відтак наявні правові підстави для зупинення провадження до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 127/22132/22.

Суд також зазначив, що при поділі майна враховуються борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Проте, висновок суду першої інстанції про зупинення провадження у справі зроблено з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт 5 частини першої статті 253 ЦПК України).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до затягування розгляду справи.

У пункті 33постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України 2004 року, підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, яка зазначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в оскарженій ухвалі суду першої інстанції не зазначено мотивів, які б могли свідчити про обґрунтованість висновку місцевого суду про необхідність зупинення провадження у цій справі, неможливість розгляду справи без попереднього розгляду справи № 127/22132/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Зазначивши в обґрунтування доводів для зупинення провадження у справі необхідність врахування боргів подружжя, суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність позовних вимог щодо їх розподілу, тим самим не зазначив, яким чином рішення ухвалене у справі № 127/22132/22 вплине на вирішення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Зазначивши іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, суд першої інстанції не навів відповідних мотивів неможливості розгляду справи, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав обставин, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про стягнення заборгованості за договором позики виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивач обґрунтував свої вимоги.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не був позбавлений можливості надати оцінку обставинам справи, на які посилаються сторони у справі, без очікування результатів розгляду іншої судової справи № 127/22132/22.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на справедливий суд та розумні строки розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції у порушення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України безпідставно зупинив провадження у справі, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи й перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Аналогічна правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2021 року у справі № 203/6791/15-ц, яка враховується судом апеляційної інстанції відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи допущені місцевим судом порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що аргументи апеляційної скарги є обґрунтованими, відтак, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (пункт 13 частини першої статті 141 ЦПК України).

Ураховуючи те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, тому розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Аналогічні висновки висловлені, зокрема, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 30 березня 2021 року (справа № 911/2390/18), постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 травня 2020 року (справа № 530/1731/16-ц).

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.03.2023 року у даній справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Т. О. Денишенко

В. П. Рибчинський