Справа № 1510/479/12
Провадження № 4-с/946/12/23
УХВАЛА

23 січня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Кріпакової К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, яку уточнено 25.01.2022, на дії державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гирус Олени Сергіївни щодо складення постанови про накладення штрафу від 17.03.2021 по ВП № 61209906.

Свої вимоги мотивує тим, що Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області був виданий судовий наказ № 1510/479/12 від 23.02.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 . На виконання наказу Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрите виконавче провадження № 61209906. 11 січня 2022 року ОСОБА_1 була отримана постанова № 61209906 від 17.03.2021, винесена державним виконавцем Ізмаїльського відділу ДВС Гирус О.О., про накладення на нього адміністративного стягнення за несплату заборгованості по аліментам протягом одного року в розмірі 49 940,63 грн. ОСОБА_1 не згодний із вказаною постановою, вважає її такою, що не відповідає обставинам справи та чинному законодавству України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. ОСОБА_1 не знав про наявність оскаржуваної постанови, про її існування дізнався 11.01.2022, коли її отримав, тому просить суд поновити строк на оскарження постанови. Зазначена заборгованість утворилась не з вини заявника. На початку 2018 року ОСОБА_6 змінила місце свого проживання. При цьому не залишила ОСОБА_1 та державному виконавцю нової адреси, засобів зв`язку та платіжних реквізитів для перерахування аліментів. ОСОБА_1 сплачував аліменти на розрахунковий рахунок Ізмаїльського відділу ДВС, а державна виконавча служба мала в подальшому перераховувати ці грошові кошти на рахунок стягувача. У державного виконавця не було платіжних реквізитів стягувача та засобів зв`язку із вказаною особою, тому грошові кошти, що сплачувались ОСОБА_1 , знаходились на рахунку державної виконавчої служби. 11.05.2018 Ізмаїльський відділ ДВС платіжним дорученням № 17526 перерахував на банківський рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3000 грн. В призначенні платежу було зазначено «повернення зайво перерахованих коштів; ОСОБА_1 ». За таких обставин, в діях ОСОБА_1 відсутня вина, ним не вчинялось будь-яких дій по ухиленню від сплати аліментів, заборгованість виникла через дії стягувача.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Драганов Д.М. вимоги скарги підтримав з підстав, викладених у скарзі та додаткових поясненнях, просив їх задовольнити. Згідно з додатковими поясненнями від 05.07.2022 та 14.11.2022, заявник та Ізмаїльський ВДВС не знали адреси стягувача, засобів зв`язку та реквізитів для перерахування аліментів. Державний виконавець запропонував відкрити банківський рахунок, на який 11.05.2018 відділом йому повернуто грошові кошти, сплачені в рахунок аліментів. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 61209906 ОСОБА_1 не отримував, про наявність заборгованості по аліментам по вказаному провадженню не знав. З розрахунком заборгованості ознайомився у грудні 2021 після отримання від Покровського районного суду Дніпропетровської області матеріалів по справі № 189/1538/21 за позовом ОСОБА_6 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. Дізнавшись про наявність заборгованості у великому розмірі, одразу почав погашати її. Крім того, заявник не отримував оскаржувану постанову про накладення штрафу. Заява ОСОБА_1 від 20.12.2021 не свідчить про його обізнаність щодо наявності оскаржуваної постанови. Про її наявність йому було повідомлено державним виконавцем у кабінеті після погашення заборгованості по аліментам у повному обсязі. Проте ні 17.03.2021, ні під час написання заяви 20.12.2021 копія постанови про накладення штрафу йому не вручалась. Вказана постанова була отримана лише 11.01.2022 після укладення договору про правову допомогу та звернення до відділу ДВС із відповідним запитом. Заявник не мав контактів стягувача та її платіжних реквізитів, у зв`язку з чим не мав можливості сплачувати аліменти. Таких реквізитів не було і в Ізмаїльському відділі ДВС, що призвело до накопичення заборгованості у досить великій сумі. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 № 189/1538/21 було встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутня вина у виникненні заборгованості, що заборгованість виникла внаслідок того, що стягувач виїхала з м. Ізмаїла, не повідомивши про це ані боржника, ані відділ ДВС. Заборгованість станом на момент відкриття виконавчого провадження 07.02.2020 становила 116885,61 грн, після чого не збільшувалась у зв`язку зі сплатою поточних аліментних виплат належним чином. Докази направлення або вручення заявнику постанови про відкриття провадження, розрахунків заборгованості по аліментам та оскаржуваної постанови про накладення штрафу відсутні.

Державний виконавець Гирус О.М. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, вважає постанову законною та обґрунтованою. Згідно відзиву на скаргу від 09.02.2022, 07.02.2020 на адресу відділу ДВС надійшла письмова заява ОСОБА_6 про відновлення стягнення аліментів з ОСОБА_1 згідно судового наказу № 1510/479/12 від 23.02.2012, виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.01.2012 і до досягнення дітьми повноліття. 07.02.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 61209906 та складено розрахунок державного виконавця, згідно якого заборгованість по аліментам станом на 29.02.2020 складала 116885,61 грн. Постанову про відкриття виконавчого провадження, розрахунок державного виконавця та реквізити для перерахування аліментів вручено особисто боржнику. Постанову про накладення штрафу направлено боржнику 17.03.2021. Окрім того 20.12.2021 боржник звертався до відділу із заявою про скасування постанови про накладення штрафу, що свідчить про те, що він знав про її існування до 11.01.2022. У період з 07.02.2020 по 11.01.2022 заявник з`являвся до відділу та був повідомлений про усі дії, що вживаються державним виконавцем, надавав квитанції про сплату аліментів, отримував розрахунки заборгованості по аліментам та сплатив заборгованість по аліментам станом на 31.12.2021. Згідно із додатковими поясненнями від 11.07.2022, судовий наказ № 1510/479/12 від 23.02.2012 дійсно перебував на виконанні іншого державного виконавця, провадження за яким було завершене 29.03.2018. Виконавче провадження ВП № 31959602 було передано до архіву та знищене за закінченням терміну зберігання. 07.02.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 61209906 та складено розрахунок заборгованості по аліментам станом на 29.02.2020 у розмірі 116885,61 грн. Постанову про відкриття виконавчого провадження, розрахунок державного виконавця та реквізити для перерахування аліментів вручено особисто боржнику, однак відмітки про отримання вказаних документів відсутні. 17.03.2021 винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 50% заборгованості по аліментам на суму 49940,63 грн, оскільки згідно розрахунку від 17.03.2021 заборгованість склала 99881,26 грн, що перевищує суму відповідних платежів за 3 роки. Просить відмовити у задоволенні скарги. Додатково у судовому засіданні пояснила, що про отримання постанов повідомляла боржника в телефонному режимі, про накладення штрафу він попереджався усно. Заява ОСОБА_6 від 07.02.2020 не була оформлена належним чином, оскільки не мала реквізитів для перерахування.

ОСОБА_6 у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, згідно письмових заперечень від 09.02.2022, проти задоволення скарги заперечує в повному обсязі. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 25.10.2021 заборгованість зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 по виконавчому листу № 2-н/1510/150/12 від 23.06.2012 становить 99980,90 грн, яка виникла ще 2015 року і станом на 23.06.2015 складала 12802,56 грн. Згідно талону зняття з реєстрації місця проживання в Україні її та дітей у березні 2016 року знято з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку зі зміною місця проживання. З 2016 року по цей час вона постійно зверталася до Ізмаїльського відділу ДВС по телефону, в письмовій формі з питання виплати ОСОБА_1 заборгованості по аліментам, надання відповідної інформації, жодного разу у державного виконавця не виникло питання щодо місця її проживання чи перебування, не було повідомлено про неможливість виконати рішення суду у зв`язку з відсутністю її контактних даних чи реквізитів банківського рахунку, тому посилання заявника на неможливість виконати рішення є безпідставним та необгрунтованим. Аліменти за період з лютого 2016 по травень 2016 перераховувались на її банківську картку, яка діяла до 2019, рахунок не був закритий, отже у заявника була можливість перераховувати аліменти на її картковий рахунок особисто або через відділ ДВС. 21.05.2020 нею направлено лист до Ізмаїльського відділу ДВС з новими реквізитами банківського рахунку. Просить відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши представника заявника, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом встановлено, що судовим наказом № 1510/479/12 від 23.02.2012 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.01.2012 і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 16).

Постановою головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цонкової І.Ю. від 29.03.2018 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі заяви стягувача про припинення примусового стягнення аліментів.

11.05.2018 Ізмаїльський відділ ДВС платіжним дорученням № 17526 перерахував на банківський рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3000 грн. В призначенні платежу вказано «повернення зайво перерахованих коштів; ОСОБА_1 ВП № 31959602» (а.с. 22).

07.02.2020 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрите виконавче провадження № 61209906 на підставі заяви стягувача від 07.02.2020 (а.с. 38, 39).

Згідно розрахунку заборгованості від 07.02.2020 державного виконавця Гирус О.С., розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 29.02.2020 становить 116885,61 грн (а.с. 43).

Згідно розрахунку заборгованості від 09.09.2020 державного виконавця Гирус О.С., розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 31.08.2020 становить 123909,49 грн (а.с. 45).

Згідно розрахунку заборгованості від 04.01.2021 державного виконавця Гирус О.С., розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 31.12.2020 становить 124576,26 грн (а.с. 46).

17.03.2021 державним виконавцем Ізмаїльського відділу ДВС Гирус О.С. винесена постанова про накладення на ОСОБА_1 штрафу за несплату заборгованості по аліментам протягом одного року в розмірі 49940,63 грн. За змістом постанови згідно із розрахунком заборгованості по аліментам від 17.03.2021 станом на 28.02.2021 розмір заборгованості по аліментам склав 99881,26 грн (а.с. 41).

Згідно розрахунку заборгованості від 21.10.2021 державного виконавця Гирус О.С., розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 30.09.2021 становить 99980,90 грн (а.с. 47).

20.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до начальника Ізмаїльського відділу ДВС в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про скасування постанови про накладення штрафу (а.с. 49).

22.12.2021 за № 65742 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви (а.с. 50).

Згідно розрахунку заборгованості від 23.12.2021 державного виконавця Гирус О.С., заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 31.12.2021 відсутня (а.с. 48).

Згідно довідки Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 11.01.2022, станом на 31.12.2021 заборгованість по аліментам по ВП № 61209906 відсутня (а.с. 23).

Згідно довідки Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.06.2022 станом на 13.06.2022 заборгованість по аліментам по ВП № 61209906 відсутня (а.с. 106).

Згідно із талонами зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_6 разом із дітьми знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 у березні 2016 року (а.с. 82).

Згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання від 21.02.2020, ОСОБА_6 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 з 21.02.2020 по теперішній час (а.с. 76).

Згідно актів від 14.12.2021, 17.12.2021, 20.12.2021, 21.12.2021 з метою примусового виконання виконавчого документа державним виконавцем проведено вилучення готівкових коштів у боржника ОСОБА_1 в розмірі 11750 грн, 49000 грн, 31815 грн, 3000 грн відповідно (а.с. 100-103).

Згідно рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 № 189/1538/21 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів відмовлено. Судом встановлено, що відсутня винна поведінка ОСОБА_1 щодо несплати заборгованості по аліментам, оскільки останній не ухилявся від виконання обов`язків по утриманню дітей, довів, що вживав всіх заходів щодо належного виконання зобов`язання, заборгованість виникла в результаті відсутності адреси місця проживання ОСОБА_6 та реквізитів рахунку щодо перерахування аліментів, тому заборгованість виникла з незалежних від нього причин, що свідчить про відсутність умислу на ухилення від сплати заборгованості по аліментам.

Згідно зі статтею 19 Конституції України. органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником.

Відповідно до п. 4 Розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно із ч. 11 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Як передбачено ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Звертаючись зі скаргою до суду, ОСОБА_1 посилався на те, що про відкриття виконавчого провадження, наявність заборгованості та винесення відносно нього постанови про накладення штрафу не знав, вказані документи не одержані ним поштою чи особисто, його вина у виникненні заборгованості відсутня.

До доводів заявника про його необізнаність щодо наявності відкритого 07.02.2020 виконавчого провадження суд ставиться критично з огляду на оплату ним поточних аліментних виплат, починаючи з березня 2020 року.

Разом із цим, доказів направлення заявнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 61209906 від 07.02.2020 рекомендованим поштовим відправленням суду не надано, отже державним виконавцем не дотримано вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», що в свою чергу позбавило заявника можливості ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження за допомогою ідентифікатора доступу, вказаного у постанові.

Докази вручення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику також не надано.

Крім того, відсутні докази повідомлення боржника про наявність заборгованості по аліментам станом на момент відкриття виконавчого провадження 07.02.2020 та складені державним виконавцем розрахунки заборгованості, чим порушено вимоги ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Наданими суду доказами підтверджено, що стягувач ОСОБА_6 змінила місце своєї реєстрації та фактичного проживання, у заявника та Ізмаїльського ВДВС були відсутні реквізити для подальшого перерахування аліментів, отже заборгованість по аліментам виникла не з вини ОСОБА_1 .

З огляду на те, що заявник про наявність заборгованості належним чином повідомлений не був та заборгованість виникла не з його вини, постанова державного виконавця про накладення на боржника штрафу є безпідставною та такою, що порушує вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Копію оскаржуваної постанови про накладення штрафу заявнику не було направлено простим поштовим відправленням чи вручено особисто, відповідні докази в матеріалах справи відсутні.

З огляду на те, що копія постанови одержана заявником 11.01.2022, що державним виконавцем не спростовано, суд вважає, що строк на оскарження постанови пропущено з поважним причин та підлягає поновленню.

Враховуючи, що державним виконавцем не було належним чином повідомлено боржника про відкриття виконавчого провадження № 61209906 та наявність заборгованості за виконавчим документом, наданими доказами доведено відсутність вини заявника у виникненні заборгованості, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження дії державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гирус Олени Сергіївни щодо складення постанови про накладення штрафу від 17.03.2021 по ВП № 61209906.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження дії державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гирус Олени Сергіївни щодо складення постанови про накладення штрафу від 17.03.2021 по ВП № 61209906.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гирус Олени Сергіївни щодо складення постанови про накладення штрафу від 17.03.2021 по ВП № 61209906.

Скасувати постанову про накладення штрафу від 17.03.2021 по ВП № 61209906, складену державним виконавцем Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гирус Оленою Сергіївною.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Г.І.Смокіна