Справа № 393/97/23
пров. 2/393/73/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року смт.Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді Подліпенця Є.О.,

за участі секретаря судових засідань Шупрудько К.А.,

учасники справи:

позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС»,

відповідач ОСОБА_1 ,

представники учасників справи:

представник позивача за довіреністю Завадська О.В.,

представник відповідача - адвокат Заболотній П.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду смт Новгородка цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою вказуючи, що 14.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено угоду №200503946 щодо кредитування - кредитний договір, відповідно до умов якого (повернення, платності, строковості) банк надав відповідачці у користування кредитні кошти в розмірі 25157,36 грн, з встановленим строком користування з 14.04.2016 року по 11.07.2018 року, а відповідачка зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за зазначеним кредитним договором. ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником якого є ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідачка порушила умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на 23.02.2023 року загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором становить 62916,05 грн, з яких: 22360,09 грн - заборгованість за кредитом; 40555,96 грн - заборгованість за доходами. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за договором №200503946 від 14.04.2016 року у розмірі 62916,05 грн та 2648,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 03.03.2023 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Стороною відповідача 13.04.2023р. подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі мотивуючи це тим, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки вона ніяких документів вчинення даного правочину не отримувала та про існування договору №7_БМ від 20.07.2020 року, за яким ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» вона дізналась лише з матеріалів справи. Відповідач стверджує, що кредитні зобов`язання за кредитним договором укладеним з ПАТ «Банк Михайлівський» виконувались нею відповідно до умов договору, копій платіжних документів про сплату кредиту в повному обсязі в неї не збереглись. Проте вивчивши копію витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №7_БМ із відступленням права вимоги за кредитними договорами від 20.07.2020р. видно, що дата закінчення кредитного договору 11.07.2018р., тобто, було передано права кредитора за договором, який припинив свою дію, а тому просить застосувати позовну давність, яка є підставою для відмови в позові.

Представником позивача надіслано на адресу суду 26.11.2022р. відповідь на відзив на позовну заяву, в якому остання просить суд залишити заяву відповідача щодо застосування наслідків спливу позовної давності без задоволення та вказує, що позивачем з поважних причин було пропущено строк позовної давності. Обґрунтовує свою позицію тим, що 14.04.2016р. між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачкою було укладено угоду №200503946 щодо кредитування. Станом на дату подачі позову до суду заборгованість за кредитним договором становить 62916,05 грн. 20.07.2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за зазначеним кредитним договором. В свою чергу, приналежність права вимоги за вищевказаними кредитними договорами було предметом спору у справі №910/11298/16 та саме наявність тривалого судового процесу щодо приналежності права вимоги кредитору призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності. Проте, оскільки кредитний договір укладений терміном дії до 2018 року, а договір факторингу у 2020 році то станом на 2020р. строки позовної давності пропущені не були. Крім того, оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20.07.2020р. були отримані позивачем лише на початку 2023р. Саме фактична відсутність документів, які стосуються угоди щодо кредитування унеможливлювали реалізацію прав позивача на звернення до суду за захистом своїх власних інтересів. Також, представник позивача наголосив на продовження під час карантину строків загальної та спеціальної давності та введенні воєнного стану на території країни. А тому вся сукупність зазначених підстав свідчить про об`єктивність пропуску позивачем належного строку для звернення до суду із позовною заявою, а тому такі причини мають бути визнані судом як поважні, а право позивача захистити свої інтереси, в силу приписів ч.5 ст. 267 ЦК України, підлягає захисту.

Представник позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - Завадська О.В. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В заяві від 26.04.2023р. просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат Заболотній П.Л. та відповідачка ОСОБА_1 до суду не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в заяві, яку надали до суду 13.04.2023р. просили справу розглянути без їхньої участі та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, застосувавши позовну давність. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся сторін.

Дослідивши матеріали справи, письмові заяви сторін, письмові докази, суд прийшов до наступного.

Так, судом встановлено, що 14.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №200503946, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 25157,36 грн., з встановленим строком користування з 14.04.2016р. по 11.07.2018р.

Крім того, факт укладення кредитного договору між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 підтверджується наданими представником позивача та підписаними відповідачкою копіями письмових доказів, а зокрема: заяви (оферти) №200503946 від 14.04.2016 року, анкети №2672322 від 14.04.2016 року, довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 14.04.2016 року, графік платежів до кредитного договору №200503946 від 14.04.2016 року, договір добровільного страхування життя від 14.04.2016р., анкетні дані, зі згодою на обробку персональних даних.

20.07.2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк ПАТ «Банк Михайлівський» відступає новому кредитору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, що підтверджується копією вказаного договору.

З копії витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №7_БМ із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 20.07.2020 року, відповідно до якого до нового кредитора ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги за кредитним договором №200503946, укладеним 14.04.2016 року з ОСОБА_1 на строк до 11.07.2018 року на суму 62916,05 грн, з яких: 22360,09 грн - заборгованість по тілу кредиту; 40555,96 грн - заборгованість за доходами.

19.12.2022р. позивачем на адресу місця проживання відповідачки ОСОБА_1 було направлено претензію щодо сплати боргу за договором №200503946 від 14.04.2016р. в строк до 31.01.2023р. в сумі 62916,05 грн.

Відповідачка ОСОБА_1 факт укладення кредитного договору з ПАТ «Банк Михайлівський» визнає, оскільки у відзиві на позовну заяву зазначає, що кредитні зобов`язання за кредитним договором укладеним з ПАТ «Банк Михайлівський» виконувались нею відповідно до умов договору, проте на підтвердження цих обставин жодних доказів не надає та вказує, що копій платіжних документів про сплату кредиту в повному обсязі в неї не збереглись.

Сторона відповідача просила застосувати наслідки спливу строків позовної давності до виниклих правовідносин та відмовити в позові з цих підстав.

З цього приводу слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з заявою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлена ст.257 ЦК України і становить три роки.

За змістом ч.2 ст.259 ЦК України, строк позовної давності може бути збільшений за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року передбачено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

А відповідно до ч.4 вказаної статті, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч.5 ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Між тим, представник позивача у заяві просить суд визнати причини пропуску строку позовної давності поважними, обґрунтовує їх та просить залишити заяву відповідача щодо застосування наслідків спливу позовної давності без задоволення.

Суд, розглянувши вказані причини пропуску строку позовної давності позивачем вважає, що вони є обґрунтованими та строк позовної давності останнім було пропущено саме з поважних причин, оскільки, 14.04.2016р. між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачкою було укладено угоду №200503946 щодо кредитування. 20.07.2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за зазначеним кредитним договором. В свою чергу, приналежність права вимоги за вищевказаними кредитними договорами було предметом спору у справі №910/11298/16 та саме наявність тривалого судового процесу щодо приналежності права вимоги кредитору призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності. Крім того, оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20.07.2020р. були отримані позивачем лише на початку 2023р. Саме фактична відсутність документів, які стосуються угоди щодо кредитування унеможливлювали реалізацію прав позивача на звернення до суду за захистом своїх власних інтересів. Також, представник позивача наголосив на продовження під час карантину строків загальної та спеціальної давності та введенні воєнного стану на території країни. Вказана сукупність зазначених підстав свідчить про об`єктивність пропуску позивачем належного строку для звернення до суду із позовною заявою, а тому вказаний пропущений строк підлягає поновленню.

При вирішенні позовних вимог ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід зазначити наступне.

Так, статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З наданих представником позивача та безпосередньо досліджених у судовому засіданні доказів судом установлено, що:

14.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №200503946, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 25157,36 грн на строк до 11.07.2018 року.

20.07.2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір про відступлення прав вимоги №7_БМ, відповідно до умов якого до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшли права кредитора за кредитним договором №200503946 укладеним 14.04.2016р між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем ОСОБА_1 в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі і прав вимоги заборгованості у розмірі 62 916 грн 05 коп. та складається з: 22360,09 грн - заборгованість за кредитом; 40555,96 грн - заборгованість за доходами.

У порушення вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України доказів повного виконання своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором відповідач у визначений судом строк не надала, розміру заявленої до стягнення заборгованості не спростувала.

Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачкою кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, сплати відсотків та комісії.

Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що відповідачу було відомо про необхідність виконання взятих на себе зобов`язань, але ж остання їх належним чином не виконала, суд вважає, що з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №200503946 від 14.04.2016р., в розмірі 62916 грн 05 коп.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 76-82, 141, 178, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 274, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 526, 527, 530, 599, 610, 625, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Поновити позивачу ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» строк позовної давності звернення до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112, ) кредитну заборгованість за договором №200503946 від 14.04.2016р., у розмірі 62 916 грн 05 коп. та складається з: 22360,09 грн - заборгованість за кредитом; 40555,96 грн - заборгованість за доходами.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112, ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є. ПОДЛІПЕНЕЦЬ