Дата документу 20.04.2023Справа № 643/5271/19
Провадження № 2/554/5671/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом Комунального підприємства «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, -

в с т а н о в и в :

Позивач КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» 04 квітня 2019 року звернувся до Московськогоо районного суду м.Харкова із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 16655 грн.65 коп., із яких за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2015 р. по 28.02.2019 р. у розмірі 8157 грн.06 коп.; з центрального водовідведення за період з 01.07.2015 р. по 28.02.2019 р. у розмірі 6009 грн. 66 коп., інфляційні втрати за період з 01.03.2016 р. по 28.02.2019 р. становлять 1963 грн.39 коп., 3% річних від простроченої суми за період з 01.03.2016 р. по 28.02.2019 р. становлять 525 грн. 54 коп..

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються позивачам за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 . У підсумку за боржниками утворилась заборгованість в сумі 14166,72 грн., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2015 року по 28.02.2019 року у розмірі 8157,06 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2015 року по 28.02.2019 року у розмірі 6009,66 грн. Боржникам було направлено рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-денний термін. На момент подання позову відповідачі не здійснили жодних заходів до повного погашення заборгованості. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість з оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням відповідно до ст. 625 ЦК України індексу інфляції в сумі 1963,39 грн. та трьох процентів річних в сумі 525,54 грн., а всього: 16655,65 грн., а також покласти на відповідачів судові витрати.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05.04.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відстрочено сплату судового збору (а.с.20-21).

Заочним рішенням Московським районним судом м. Харкова від 04 червня 2019 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2015 року по 28.02.2019 року у розмірі 8157,06 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2015 року по 28.02.2019 року у розмірі 6009,66 грн., інфляційні втрати у розмірі 1963,39 грн., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 525,54 грн., а всього 16655,65 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1921,00 грн. в рівних частках, по 960,50 грн. з кожного (а.с.44-46).

11 лютого 2020 року до Московського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування заочного рішення Московським районним судом м. Харкова від 04 червня 2019 року (а.с.59-63).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.06.2019 року задоволено, заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.06.2019 року скасовано, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.145-147).

05 березня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила позовні вимоги КП «Харківводоканал» залишити без задоволення. У відзиві зазначила, що з позовною заявою не погоджується, оскільки виключним доказом існування договірних (цивільно-правових) відносин між КП «Харківводоканал» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 має бути договір , укладений з дотриманням вимог , визначених в Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Серед додатків до позовної заяв відсутній відповідний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, немає посилань на такий договір ні в тексті позовної заяви, ні в додатках до неї , позивачем взагалі не наведені будь-які докази існування цивільно-правових (договірних) правовідносин між КП «Харківводоканал» з відповідачами та якихось прав позивача стосовно підстав і предмету позову. Крім того, представником КП «Харківводоканал» в порушення ст. 162 Житлового Кодексу України до позовної заяви не додано будь-яких угод/домовленостей з відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, що надавались позивачем в період з 01 липня 2015 року по 28 лютого 2019 року. Представником позивача не доведено факт відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від укладення договору з КП «Харківводоканал», як і не доведено факт надання будь-яких послуг КП «Харківводоканал». Відповідачем зазначено, що позивач звернувся до Московського районного суду м.Харкова 04 квітня 2019 року, у зв`язку з чим позивачем пропущено загальну позовну давність визначену ст. 257 ЦК України. При цьому в позовній заяві не приведено жодних поважних обставин котрі б унеможливлювали своєчасне звернення позивача за захистом своїх прав. Відповідач ОСОБА_2 вважає, що КП «Харківводоканал» пропущено строк позовної давності при зверненні до суду з позовною заявою та просила застосувати вказану норму до спірних правовідносин (а.с.120-121)..

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 19 квітня 2023 року справу прийнято до провадження Октябрського районного суду м.Полтави, на підставі розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану».

Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою про реєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с. 19), тобто є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП "Харківводоканал" за вказаною адресою.

Облік нарахувань та оплат за вказані послуги здійснюються за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» суб`єктами відносин у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є споживачі питної води та/або послуг з водовідведення.

Статтею 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних.

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до п.11 Правил № 630, плата за послуги нараховується згідно показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання.

За відсутності приладів обліку холодної і гарячої води нарахування здійснюються у відповідності до вимог п.21 Правил №630, згідно встановлених норм водоспоживання та водовідведення з розрахунку на кількість проживаючих людей.

Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями.

Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг.

Згідно з п. 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідачі мають право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх.

Це випливає з положення ст. 11 ЦК України відповідно до якої, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян.

Такими діями відповідачів є фактичне користування послугами, що надаються позивачем.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Посилання відповідача на відсутність договору укладеного з КП «Харківводоканал» про надання послуг з водопостачання та водовідведення не свідчить про те, що відповідачі не споживали надані позивачем послуги.

Відповідачами не доведено, що останні не користувались послугами КП «Харківводоканал», до суду не надано доказів про відмову від користування даними послугами чи отримання вказаних послуг іншим підприємством, яке здійснює водопостачання та водовідведення у м. Харкові.

Відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період 01.07.2015 р. по 28.02.2019 р. в сумі 8157 грн. 06 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2015 р. по 28.02.2019 р. у розмірі 6009 грн.66 коп.

Таким чином, несплата відповідачами боргу за надані послуги позивачу КП «Харківводоканал" є порушенням зобов`язань.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві просила застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Згідно із ч.ч. 3,4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться уст. 252-255 ЦК України.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1ст. 259 ЦК України).

Зважаючи на те, що відповідачами у заяві зазначено про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст.267 ЦК України застосувати трирічний строк позовної давності.

Позовна заява надійшла до суду 04.04.2019 року.

Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 04.04.2016 року по 28.02.2019 року, тобто в межах строку позовної давності, яка складає за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 04.04.2016 року по 28.02.2019 року у розмірі 6870,21 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 04.04.2016 року по 28.04.2019 року у розмірі 5065,30 грн., що підтверджується загальним розрахунком суми заборгованості (а.с.4-6).

Враховуючи наведене, суд вважає, що сума заборгованості підлягає стягненню саме в цьому розмірі, тобто позовні вимоги в частині стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково.

У зв`язку з цим, позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 липня 2015 року по 04 квітня 2016 року задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском трьохрічного строку позовної давності.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовились від послуг, які надавало йому КП «Харківводоканал», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги.

У відповідності до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 1963 грн.36 коп. - інфляційні втрати за час прострочення та 525 грн. 54 коп. - 3% річних від простроченої суми, які як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку (а.с.7-10), нараховано за період 01.03.2016 по 28.02.2019, тобто строк позовної давності до вказаних сум необхідно застосувати з квітня 2016 року по 28 лютого 2019 року, що з наданого розрахунку становить 1960 грн.61 коп. - інфляційні втрати за час прострочення та 524 грн. 87 коп. - 3% річних від простроченої суми.

Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого водопостачання за період з квітня 2016 року по 28.02.2019 року у сумі 6870,21 коп., за послуги з централізованого водовідведення за період з квітня 2016 року по 28.02.2019 року у сумі 5065,30 коп., інфляційні втрати за час прострочення за період квітня 2016 по 28.02.2019 у сумі 1960 грн.61 коп. та 3% річних від простроченої суми за період квітня 2016 по 28.02.2019 у розміру 524 грн. 87 коп., а всього 14 420 грн. 99 коп.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам ( 86,8 %) в сумі 1667 грн. 43 коп. в рівних частках з кожного .

Керуючись ст.ст. 10-13,141,258,259,263-265,268 ЦПК України,суд, -

В и р і ш и в:

Позовні вимоги Комунального підприємства «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання за період з квітня 2016 року по 28.02.2019 року у сумі 6870,21 коп., за послуги з централізованого водовідведення за період з квітня 2016 року по 28.02.2019 року у сумі 5065,30 коп., інфляційні втрати за час прострочення за період квітня 2016 по 28.02.2019 у сумі 1960 грн.61 коп. та 3% річних від простроченої суми за період квітня 2016 по 28.02.2019 у розміру 524 грн. 87 коп., а всього 14 420 грн. 99 коп.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1667 грн. 43 коп., тобто по 833 грн. 72 коп. з кожного відповідача.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач Комунальне підприємство «Харківводоканал» місце знаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 2, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя Л.І.Савченко