Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Магдалинівська державна нотаріальна контора, Дмухайлівська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку та визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Магдалинівська державна нотаріальна контора, Дмухайлівська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку та визнання заповіту недійсним.

Позивач з урахуванням позовної заяви та збільшення позовних вимог від 16.11.2017 року посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра ОСОБА_4 . Після її смерті залишилася спадщина, а саме земельна ділянка площею 5.370 га, яка розташована на території Дмухайлівської сільської ради.

Оскільки спадкоємці першої черги відсутні, позивач як спадкоємець другої черги звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач зазначає, що земельну ділянку площею 5.370 га її сестра успадкувала після смерті їхньої матері, вважає що має право на частину вказаної земельної ділянки, яку вона успадкувала за неї після смерті матері.

Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_3 не має права на спадкування майна померлої за заповітом, оскільки заповіт складений ОСОБА_4 в депресивному та нестабільному стані, тому звертається до суду та прохає:

-визнати в порядку спадкування за законом право власності на частини земельної ділянки площею 5.370 га, яка розташована на території Дмухайлівської сільської ради;

-визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 , посвідчений 09.12.2015 року секретарем виконкому Дмухайлівської сільської ради за реєстровим № 37, складений на користь ОСОБА_3 .

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову, зазначивши, що на момент складання заповіту заповідач розуміла значення своїх дій, його було складено за власної волі спадкодавиці, при його посвідченні дотримано вимоги законодавства.

Представник третьої особи Магдалинівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу її участі.

Представник третьої особи Дмухайлівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу її участі.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає в задоволенні позовних вимог слід відмовити за наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до заповіту від 09.12.2015 року ОСОБА_4 заповідала ОСОБА_3 земельну ділянку площею 5.370 га, що належала їй на день смерті (т. 1 а. с. 63).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 51).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1, 2 статті 1235, ч. 1 ст. 1236 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Згідно ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім

секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Висновком судово-психіатричного експерта № 24 від 21.11.2019 року встановлено, що визначити психічний стан ОСОБА_4 на період часу 09.12.2015 р. неможливо (т. 2 а. с. 124-126).

21 жовтня 2022 року на адресу суду повернулися матеріали цивільної справи без виконання судово-психіатричної експертизи (т. 3 а. с. 68).

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які зазначили, що ОСОБА_4 за життя часто хворіла.

В судовому засідання був допитаний свідок ОСОБА_9 , яка зазначила, що є секретарем виконкому Дмухайлівської сільської ради та посвідчувала оспорюваний заповіт, згідно її функціональних обов`язків, заповідач знаходилася в ясній пам`яті та розуміла зміст заповіту.

В судовому засідання був допитаний свідок ОСОБА_10 , який зазначив, що є завідуючим Дмухайлівської АЗПСМ та йому відомо, що ОСОБА_4 часто хворіла, однак на час складення заповіту мала можливість щодо складання заповіту та могла усвідомлювати свої дії.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказами в розумінні ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Позивачем не надано доказів того, що при складенні оспорюваного заповіту не було вільного волевиявлення заповідача. Позивач звернувся до суду із вимогою про визнання заповіту недійсним, вважаючи, що заповідач під час його вчинення не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, у зв`язку із хворобою, однак результати проведеної експертизи та показання свідків не підтверджують обґрунтувань позивача. Крім того, позивачем не доведено її право на частку спадкового майна після смерті сестри ОСОБА_4 .

Виходячи з зазначених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що позов необґрунтований, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Магдалинівська державна нотаріальна контора, Дмухайлівська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку та визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 березня 2023 року.

Суддя Т.А.Ковальчук