Провадження № 2-др/686/18/23
22 березня 2023 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі :
головуючого судді Колієва С.А.,
при секретарі судового засідання Кучерук Н.В.
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницькому заяву адвоката Павлюка Максима Юрійовича про ухвалення додаткового рішення стосовно вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу, -
В судове засідання представник відповідача адвокат Павлюк М.Ю. не з`явився. Подав письмове клопотання, в якому просив подану заяву розглянути за його відсутності. Вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити.
Представник позивача просив відмовити у задоволенні поданої заяви. Зазначив, що жодних необґрунтованих дій зі сторони відповідача у цій справі не було, судом не було констатовано і не вживалися заходи процесуального реагування стосовно допущених зловживань зі сторони позивача. Також просив врахувати, що саме по собі подання заяви позивачем про залишення поданого ним позову без розгляду не свідчить про необґрунтованість його дій, щодо звернення до суду з таким позовом. Станом на даний час між сторонами існує спір з приводу можливості встановлення земельного сервітуту на належній відповідачу земельній ділянці, а залишення раніше поданого позову без розгляду було обумовлено лише тим, що на той час між сторонами існувала можливість врегулювання цього спору у позасудовому порядку (між сторонами відбувалися перемовини щодо користування спірною земельною ділянкою та оплатою за таке користування). Також просив врахувати, що відповідачем пропущений строк на подання заяви про відшкодування понесених витрат на правову допомогу.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.
Ухвалою Хмельницького міськраойнного суду Хмельницької області від 23.09.2022 року у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено.
Також, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.09.2022 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Хмельницької міської ради про встановлення строкового платного земельного сервітуту та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 15.11.2022 року у задоволенні апеляційної скарги позивача ОСОБА_3 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 23.09.2022 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмолено.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 17.01.2023 року на підставі поданої позивачем заяви, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Хмельницької міської ради про встановлення земельного сервітуту був залишений без розгляду.
Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України передбачає, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
З матеріалів справи вбачається, відповідачу ОСОБА_2 правнича допомога надавалася адвокатом Павлюком М.Ю. за договором б/н про надання правової допомоги від 29.09.2022 року та укладених додатків до цього договору від 29.09.2022, 30.09.2022 та від 14.10.2022 року.
На підтвердження витрат на правничу допомогу суду надані акт приймання-приймання виконаних робіт від 27 січня 2022 року.
Звернувшись із заявою про стягнення судових витрат у справі, представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Павлюк М.Ю. посилався на необґрунтованість дій позивача, які полягають у поданні безпідставного позову. Про безпідставність таких дій позивача, на думку представника відповідача, свідчать матеріали справи, які підтверджують можливість проїзду до належної позивачу земельної ділянки без встановлення права користування належною відповідачці земельною ділянкою.
Слід зазначити, залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України, при цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.
Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, так як це його право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.
Так, статтею 11 ЦПК України визначено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а положеннями ст. 257 ЦПК України визначено право позивача на подачу заяви про залишення позову без розгляду.
Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст. 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Слід зазначити, у поданій представником відповідача заяві про стягнення судових витрат не наведено належних обґрунтувань щодо зловживання позивачем процесуальними правими, а саме по собі пред`явлення позову ОСОБА_4 не може свідчити про необґрунтованість його дій.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №148/312/16-ц.
Інших необґрунтованих дій з боку позивача, як то систематичне протидіяння позивача правильному та швидкому вирішенню спору, умисність дій позивача та його вини суду заявником не доведено.
Не вказано які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
При цьому, як пояснив представник позивача, залишення поданого позову було обумовлено лише можливістю вирішення наявного спору у позасудовому порядку (фактично стороною відповідача зазначалося про можливість встановлення такого сервітуту за умови узгодження розміру відповідної плати). Разом з цим, оскільки домовленості про розмір оплати між сторонами не було досягнуто, цей спір існує до тепер і вирішується у судовому порядку.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесених витрат на правову допомогу у сумі 17 500,00 гривень слід відмовити.
Керуючись ст. 142, 258, 259, 260, 353 ЦПК України, суд -
У задоволенні заяви ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесених витрат на правову допомогу у сумі 17 500,00 гривень відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали буде виготовлений 27.03.2023 року.

Суддя С.А.Колієв