Справа № 459/2407/22
Провадження № 2/459/385/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельникович М. В.

при секретарі судових засідань Гук Т. Я.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні та визначення способу участі у її вихованні та спілкуванні з нею

У С Т А Н О В И В :

13.09.2022 позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкування з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з нею. Просить суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у його спілкуванні з дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити такі способи його участі у спілкуванні та вихованні дитини: систематичні побачення з донькою з правом забирати її щонеділі за його місцем проживання з 14.00 -18.00 год.

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 сторін народилась позашлюбна дочка ОСОБА_4 , на утримання якої позивач сплачує чималі аліменти і, яка проживає з мамою (відповідачкою). Перебуваючи за кордоном на роботі, позивач отримав побутову травму і в червні 2020 року був змушений повернутись додому в Україну, де отримав групу інвалідності І гр., підгр. А, опорно-руховий апарат довічно. З того часу відповідачка чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, мовляв, щоб не травмувати її психіку. Позивач зазначає, що купив дитині телефон, щоб мати можливість спілкуватись з нею бодай таким чином, натомість відповідачка блокує його контакти з дочкою. Позивач вважає, що жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування з дочкою спричинить їй шкоду не існує. Створення перешкод відповідачкою у спілкуванні із донькою порушує не тільки права позивача як батька, а в першу чергу, порушує права та інтереси дитини. В зв`язку з тим, що дочка щоденно навчається у школі, крім суботи і неділі, зазначає, що лише в ці дні зможе бачитись з дитиною. Посилаючись на ст. 141, 157, 159 Сімейного кодексу України, статті 11,15 «Про охорону дитинства» просить позов задовольнити.

Ухвалою від 22.09.2022 судом було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 31.10.2022 з повідомленням сторін.

18.10.2022 від відповідачки на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона зазначила, що доводи позивача щодо того, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні із дитиною не відповідають дійсності. Також повідомила, що з червня 2010 року сторони перебували у цивільному шлюбі, від спільного проживання у них народилась дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку із погіршенням відносин сторони припинили спільне проживання. Спільна дочка залишилась проживати з відповідачкою та перебуває на її вихованні та утриманні. Позивач зник зі сім`ї коли дитині виповнилось 3 місяці та лише через рік з`явився, після того як відповідачка звернулась до суду з приводу стягнення аліментів. Так, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області задоволено позов відповідачки про стягнення аліментів. Позивач оскаржував рішення в апеляційному порядку, мотивуючи тим, що у нього були сумніви з приводу батьківства. Окрім того, відповідачка посилається на те, що позивач звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідачка підсумовує, що дитина за своє свідоме життя бачила позивача 7 років тому, а спілкувалася з ним лише 2 чи 3 рази на рік по телефону. Остання зазначає, що позивач у 2022 році звертався до суду з позовом про звільнення його від заборгованості по аліментах, де йому було відмовлено. За її словами, з 2021 року Позивач жодного разу не виявив бажання побачитись з дитиною. У 2022 позивачка отримала виклик на засідання органу опіки та піклування з приводу заяви батька про його участь у спілкуванні і вихованні дитини, де остання пояснила комісії обставини участі батька у житті дитини, у зв`язку з чим у заяві позивача було відмовлено. Після згаданого засідання Органу опіки та піклування позивач телефонував до дитини сказати, що вона може сама прийти до нього додому. Однак, відповідачка зазначає, що донька не знає батька, крім того останній живе із своєю матір`ю, та братом, яких донька за життя ніколи не бачила, а тому вона боїться йти до нього додому. Пропозицію відповідачки зустрітись неподалік його дому у парку позивач проігнорував. Зараз дитині 10 років та з народження вона не знає батька, не знає що таке батьківська любов та турбота, бо такий ніколи не брав участі у її житті. Незважаючи на таке відношення батька до дитини відповідачка зазначає, що ніколи не намагалася відгородити дитину від позивача, натомість останній самоусунувся від виховання дитини. Відповідачка вказує, що відповідач не надає матеріальне утримання своїй дитині, в останнього наявна велика заборгованість зі сплати аліментів. Таким чином вважає, що позивач хоче реалізувати свої права батька, однак не виконує своїх батьківських обов`язків. Щодо запропонованого способу участі батька у вихованні дитини, то просить встановити спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини шляхом систематичних побачень з донькою на нейтральній території щонеділі у проміжку з 14:00 год. до 18:00 год. протягом двох годин під наглядом матері.

Ухвалою від 28.11.2022 підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду.

07.03.2023 у судовому засіданні представник позивача зазначила, що позивач виявляє бажання бачитися з дитиною, однак відповідачка цьому перешкоджає. Зазначила, що позивач є особою з інвалідністю, пересувається на інвалідному візочку. Просила позов задовольнити.

Відповідачка позовні вимоги визнала частково та зазначила, що вони з позивачем проживали три роки у цивільному шлюбі, та у них народилася дитина. Позивач випивав та перестав ходити на роботу. Коли відповідачка поставила перед позивачем вибір залишатися з нею та дитиною чи обрати друзів, позивач зник не з`являвся додому та не виходив на зв`язок протягом трьох місяців. В той час відповідачка подала до суду позов про стягнення аліментів. Позивач з`явився знову у їх житті тоді, коли з нього вперше стягнули аліменти, кожного разу приходив у нетверезому стані. В 2014 році позивач вступив в АТО, виготовив документи та після повернення поїхав на заробітки в Іспанію та сказав, що аліменти більше сплачувати не буде. Після звільнення з роботи (з шахти) позивач виплачував у якості аліментів суму, яка йому зручна. За два роки у нього наявний борг зі сплати аліментів у сумі 95 тисяч гривень. Відповідачка зазначила, що дитина не знає як виглядає батько. Відповідачка розповіла про ситуацію, коли на вулиці до них підійшла мама позивача, почала фотографувати дитину та переконувати її піти до батька. Зазначила, що через цю ситуацію дитина отримала стрес та довгий час не виходила на вулицю. Позивач лише іноді телефонував та відповідачці не повідомляв, що бажає бачитися з дочкою. Відповідачка заперечила проти побачень дитини у квартирі відповідача. Щодо посилань позивача на те, що останній купив дочці телефон, щоб спілкуватися з нею, зазначила що таке не відповідає дійсності, адже телефон дитині купила відповідачка. Відповідачка вважає, що буде краще, якщо дочка буде бачитися з батьком на нейтральній території та в публічних місцях та у її присутності. Зазначила, що у неї немає заперечень щодо того, щоб батько спілкувався з дитиною. Просила, щоб суд дозволив позивачу бачитися з дитиною у присутності відповідачки на нейтральній території.

Дочка сторін ОСОБА_4 у судовому засіданні також висловила свою думку, зазначила, що не хоче бачитися з батьком, оскільки він їй не телефонує та вона не пам`ятає коли вони востаннє бачилися.

Представник органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, де зазначив, що підтримує рішення органу опіки та піклування щодо порядку спілкування позивача з дитиною.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, судом встановлено наступне.

Позивач та відповідачка з 2010 року перебували у цивільному шлюбі, що повідомив позивач у позові та підтвердила відповідачка у відзиві.

У цивільному шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено судом з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.12.2021, воданого Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). З свідоцтва про народження вбачається, що батьками дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а. с. 8)..

Із витягу з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Червоноградського району Львівської області від 18.10.2022 №159 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» судом встановлено, що виконавчий комітет Червоноградської міської ради вирішив дозволити батьку ОСОБА_3 зустрічатись з дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щонеділі у проміжку з 14:00 год. до 18:00 год. протягом двох годин у будь-якому публічному місці (а. с. 32).

Відповідачкою, на підтвердження своїх заперечень до матеріалів справи також долучена копія розрахунку заборгованості по аліментах від 05.01.2022 у ВП №38980508, з якого вбачається, що у відповідача наявний борг у сумі 92 687,58 грн. Із даного розрахунку видно, що позивач сплачує аліменти частково (а.с.24-25).

Надаючи правову оцінку спору суд виходить з наступних правових норм.

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до положень ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Таку ж позицію висловив Верховний суд у постанові від 15.09.2021 у справі № 757/39693/20.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Позивач стверджує, що відповідачка чинить йому перешкоди в спілкуванні з дитиною.

Відповідачка ж вважає, що вона не перешкоджає позивачу у спілкуванні з дочкою. Навпаки, остання стверджує що позивач самоусунувся від виховання дочки. Також остання, вважає неприпустимим побачення батька з дитиною у її відсутності, оскільки неодноразово зазначила, що дитина погано знає свого батька, бо за своє життя бачила його лише кілька разів, а сім`ї позивача, зокрема його матері та брата зовсім не знає. Відповідачка зазначає, що спілкування із дочкою повинно відбуватися лише в її присутності на нейтральній території, але в жодному разі не за місцем проживання позивача.

З наданих сторонами та їх представниками доказів та пояснень вбачається, що між ними не досягнуто згоди з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, внаслідок чого між сторонами виникають непорозуміння, що призвело до звернення позивача до суду з цього приводу.

Відповідно до статті 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Вирішуючи питання участі батька у вихованні дочки та спілкуванні з нею, суд виходить також з положень ст. ст. 12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як вже зазначалося вище, Орган опіки та піклування надав до суду відповідний висновок і суд враховує такий при ухваленні рішення. Даним висновком було дозволено позивачу ОСОБА_3 зустрічатись з дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щонеділі у проміжку з 14:00 год. до 18:00 год. протягом двох годин у будь-якому публічному місці.

Разом з цим, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини, які полягають в забезпеченні їх розвитку у стійкому середовищі.

Суд враховує те, що відповідач довгий час був відсутній у житті дитини та відповідачки, проживав окремо. Батько не брав жодної участі у її житті. Але право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає її інтересам. Між тим з батьків, хто проживає окремо і дитиною має існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Діти мають рости під опікою і відповідальністю обох батьків, а тому участь позивача у вихованні дитини, спілкуванні між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а буде відповідати і інтересам дитини.

Визначаючи спосіб участі батька у спілкуванні з дочкою, суд вважає, що таке спілкування має відбуватися у присутності матері, зважаючи на те, що дитина погано знає свого батька і не виявляє бажання спілкуватися з ним. Спілкування повинно відбуватися виключно з добровільної згоди дочки, в жодному разі без застосування сили щодо примусового перебування дитини із позивачем.

Такий спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною не зашкодить їй, а навпаки дозволить максимально повно урахувати інтереси дитини, відповідатиме її можливості у повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про її фізичний та духовний розвиток.

За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та визначити спосіб участі батька ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступне місце та час їхнього спілкування: щонеділі у проміжку часу з 14:00 год. до 18:00 год. протягом двох годин у будь-якому публічному місці у присутності матері.

Разом з тим, суд роз`яснює сторонам, що з урахуванням вікових змін дочки, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати, насамперед, її інтересам.

Відтак, суд вважає за необхідне надати батькам право змінювати порядок та час спілкування з дитиною за їх взаємною згодою.

Визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідає інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із донькою, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дитини.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

При зверненні до суду з позовом відповідач не сплачував судовий збір, оскільки є звільненим від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» (є інвалідом І групи).

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, враховуючи те, що позивач при зверненні до суду не сплачував судовий збір, суд вирішив, що половину суми, яка підлягала до сплати позивачем при зверненні до суду, тобто 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок, слід стягнути з відповідачки на користь держави.

Керуючись ст. ст. 2, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст. 19, 141, 153, 157, 159 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні та визначення способу участі у її вихованні та спілкуванні з нею - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинитиОСОБА_3 перешкоди у спілкуванні з дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити наступний спосіб участі батька ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступне місце та час їхнього спілкування: щонеділі у проміжку часу з 14:00 год. до 18:00 год. протягом двох годин у будь-якому публічному місці у присутності матері.

Зустрічі проводити з урахуванням інтересів та бажань дитини.

Надати батькам право змінювати спосіб спілкування батька з дитиною за їх взаємною згодою.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ) в користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривні 20 копійок сплаченого судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.03.2023.

Позивач: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 );

Відповідач: ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ).

Суддя: М. В. Мельникович