МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2023 р. Справа № 2-1190/11

Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Некращук Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Макарівського районного суду Київської області в смт Макарів Бучанського району Київської області

заяву товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення,

в с т а н о в и в:

заявник ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, вказавши зацікавленими особами ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ПАТ «Комерційний Банк «Надра», боржника ОСОБА_1 , посилаючись на те, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 07.12.2011 року по цивільній справі №2-1190/11 задоволено позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до боржника ОСОБА_1 та прийнято рішення про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором №06/ЕМК/2008-980 від 16.01.2008 року у розмірі 41214.48 гривень, судові витрати у розмірі 532.14 гривні.

Згідно договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, за кредитним договором №06/ЕМК/2008-980 від 16.01.2008 року, укладеному між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на публічний акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), право вимоги перейшло до товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Первісний кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» згідно договору №GL48N718070_blank_04 про відступлення прав вимоги від 18.12.2020 року, відступив вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (новий кредитор), адреса: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Академіка Белелюбського, б.54, офіс 402, , п/р НОМЕР_2 в АТ «Правекс банк» МФО 380838, разом з усіма додатками до нього (у тому числі графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договори поруки, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

За договором про відступлення права вимоги №GL48N718070_blank_04 від 18.12.2020 року, право вимоги за кредитним договором №06/ЕМК/2008-980 від 16.01.2008 року, перейшло до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

В матеріалах кредитної справи №06/ЕМК/2008-980, яку було передано від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», була встановлена наявність оригіналу виконавчого листа по справі №2-1190/11 про стягнення з боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у розмірі 41 214.48 гривень та судових витрат у сумі 532.14 гривні, а всього 41746.62 гривень.

Відповідно до постанови НБУ №356 від 04.06.2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про фактичну неможливість ПАТ КБ «Надра» вчиняти дії щодо пред`явлення наказу до виконання.

Заявник вважає, що причини пропуску строків для подачі виконавчих листів №2-1190/11 до виконання є поважними, оскільки ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступив права вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», разом з усіма додатками до нього, у тому числі графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договори поруки, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, лише 30.09.2020 року. Дані обставини унеможливлюють вчинення процесуальних дій у визначений законом та судом строк, та виникли об`єктивно не залежно від волі ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

Заявник ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» просить:

- замінити сторону стягувача з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕТ», , місцезнаходження: 49019, місто Дніпро, вулиця Академіка Белелюбського, будинок 54, офіс 402, (р/р ІВАN; НОМЕР_2 , банк одержувача АТ «ПРАВЕКС БАНК», ЄДРПОУ банку 14360920, код банку 380838), у виконавчому листі по цивільній справі №2-1190/11 за рішенням, що видав Макарівський районний суд Київської області від 07.12.2011 року про стягнення заборгованості у розмірі 41214.62 гривень та понесені судові витрати в сумі 532.14 гривні, а всього 41746.62 гривень з боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- поновити строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа по справі №2-1190/11 за рішенням, що видав Макарівський районний суд Київської області від 07.12.2011 року про стягнення заборгованості у розмірі 41214.62 гривень та понесені судові витрати в сумі 532.14 гривні, а всього 41746.62 гривень з боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- розгляд заяви здійснити без участі заявника.

Заявник ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», зацікавлена сторона ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про час місце, розгляду справи повідомлені електронними листами, їх представники в судове засідання не з`явились, клопотань не надали.

Зацікавлена сторона ПАТ «КБ «Надра» про час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 011, в судове засідання не з`явилась, заяв, клопотань не надано.

Боржник ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про час, місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №356, в судове засідання не з`яивився, заяв, клопотань не надав.

У відповідності до вимог ч.3 ст.442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Судом встановлено, що згідно заочному рішенню Макарівського районного суду Київської області від 07.12.2011 року по справі №2-1190 за 2011 рік, на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» м. Київ з ОСОБА_1 стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 41214.62 гривень та понесені судові витрати в сумі 532.14 гривні, а всього 41746.62 гривень.

Рішення набрало законної сили 24.07.2012 року.

24.07.2012 року Макарівським районним судом Київської області видано виконавчий лист

по справі №2-1190/2011 про стягнення на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» м. Київ з ОСОБА_1 стягнута заборгованість за кредитним договором в сумі 41214.62 гривень та понесені судові витрати в сумі 532.14 гривні, а всього 41746.62 гривень. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання один рік.

Згідно відмітки у виконавчому листі по справі №2-1190/2011 від 24.07.2012 року у розділі «Відмітки судового виконавця про виконання рішення або повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причини повернення» дослівно - 24.12.2015 року виконавчий лист повернуто згідно п.1 ст.47 ЗУ «Про ВП».

Згідно договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за кредитним договором №06/ЕМК/2008-980 від 16.01.2008 року, укладеному між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Відповідно договору про відступлення права вимоги №GL48N718070_blank_04 від 18.12.2020 року, укладеному між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгрруп» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», право вимоги за кредитним договором №06/ЕМК/2008-980 від 16.01.2008 року перейшло до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

Щодо вимог заяви про заміну сторони виконавчого провадження суд дійшов наступного.

Згідно вимог ч.1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у

виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

На підставі ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до вимог ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із вказаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту ст.512, 514 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ст.442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.12.2019 року (справа №2-3627/09, провадження №61-16520сво18).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Щодо вимог заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно вимог ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Частиною 6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Норми Закону України «Про виконавче провадження» та положення ст.433 ЦПК України не містять переліку поважних причин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник посилається на те, що ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» відступив права вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» лише 30.09.2020 року, що унеможливлювало вчинення процесуальних дій визначених законом строк, та які виникли об`єктивно не залежно від волі заявника.

Як вбачається з відомостей, які містяться у виконавчому листі по справі №2-1190/2011 від 24.07.2012 року у розділі «Відмітки судового виконавця про виконання рішення або повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причини повернення» дослівно - 24.12.2015 року виконавчий лист повернуто згідно п.1 ст.47 ЗУ «Про ВП».

Пунктом 1 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження», якою регламентований порядок виплати стягнутих грошових сум, передбачено, що грошові суми, стягнуті з боржника (у томі числі ожержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

У відповідності до вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, чинного на даний час, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

При цьому відповідно до п.5 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Натомість, тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII свідчить про те, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом. Для цього пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону №1404-VIII (від 02.06.2016 року) до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплив на час набрання ним чинності (набрання чинності Законом № 1404-VIII відбулось 05.10.2016 року).

Отже, для п.5 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) не передбачено зворотної дії в часі та можливості застосування норм такого Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими вже сплив на час набрання ним чинності.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 10.06.2020 року у справі №522/11429/13-ц.

Відповідно до ч.1, 2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV в редакції, чинній на час набрання рішенням Макарівського районного суду Київської області від 07.12.2011 у справі №2-1190/2011 законної сили є 24.07.2012 року, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно з ч.1, 2 ст.23 Закону №606-XIV, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання, частковим виконанням рішення боржником, наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

З наведеного слідує, що рішення Макарівського районного суду Київської області від 07.12.2011 року станом на 24.12.2015 року виконано, тобто ще до придбання 30.08.2020 року ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" у ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" права вимоги до ОСОБА_1 .

Тобто, 05.08.2020 року, під час продажу ПАТ «Комерційний банк "Надра" права вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" до ОСОБА_1 рішення суду було виконано.

Слід зазначити, що ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

У правових висновках щодо застосування норм права, викладених у пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року в справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19) зазначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.8 ст.12 Закону №1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч.1 ст.433 ЦПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 року).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Олександр Шевченко проти України ).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року та згідно зі ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 року в справі Устименко проти України, заява №32053/13 ).

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин пропуску пред`явлення виконавчого документа. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява в частині поновлення строків для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання не підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами ст. 81, 247, 259-261, 352, 354, 442, 433, п. 17.4) Перехідних положень ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для його пред`явлення - задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача яка вибула, а саме ПАТ «КБ «Надра» та його правонаступника ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у виконавчому листі по цивільній справі № 2-1190/11.

Заяву ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» щодо поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-1190/11 за рішенням Макарівського районного суду Київської області від 07.12.2011 року - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області в порядку та строки передбачені ст.354-355 ЦПК України.

Суддя