Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/40/23
Єдиний унікальний №733/971/22
Рішення

Іменем України

01 травня 2023 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого судді Вовченка А.В.,

при секретарі - Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Ічнянське» та ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом повернення земельних ділянок та скасування рішення реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 є власником земельних ділянок , площею 5.4384 га, в тому числі рілля площею 4.9559 га за кадастровим номером: :08:000:0047 та кормові угіддя площею 0,4825 га за кадастровим номером : :07:000:0454, яка знаходиться на території Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області на підставі рішення Ічнянської міської ради №551-VIII від 11.02.2022 року.

Земельну ділянку позивачка отримала у спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05.10.2021 року.

Для ведення судової справи про визнання права на вказану земельну частку (пай) нотаріально посвідченою довіреністю уповноважила відповідачку ОСОБА_2 вести справи по оформленню своїх спадкових прав. Проте остання вийшла за межі наданих нею повноважень та уклала договір оренди на її земельну ділянку 01 03.2022року з ТОВ «Ічнянське» строком на 15 років. Зі сторони ТОВ «Ічнянське» позивачці були пропозиції щодо укладення договору оренди, проте вона категорично відмовилася, так як мала намір самостійно обробляти свою землю.

Договір оренди від 01.03.2022 року вона не підписувала та інших осіб не уповноважувала на таке підписання, враховуючи що право оренди на вищевказані земельні ділянки було зареєстровані, але з нею не узгоджено, тому такий договір є неукладеним. Участі у державній реєстрації такого договору позивачка не приймала, нікого не уповноважував ні на його підписання, ні на його реєстрацію. Особа, яка замість позивача поставила підпис у договорі є відповідачка по справі ОСОБА_2 . Такі дії грубо порушують її права та право на отримання прибутку, шляхом самостійного використання своєї власності.

За таких обставин, перебування у фактичному користуванні відповідача належної позивачці земельної ділянки без законних підстав, зокрема без укладання за взаємною згодою договору оренди землі перешкоджає позивачці у здійсненні права користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою, а тому підлягає поверненню її з незаконного володіння відповідача.

В обґрунтування такої позиції позивачка посилається на те, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а його наявність має підтверджувати наміри та

волевиявлення учасників правочину, забезпечувати їх ідентифікацію. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Форма договору оренди землі та істотні умови такого договору визначені статтями 14, 15 Закону України «Про оренду землі». Недосягнення згоди сторонами щодо істотних умов договору, свідчить про те, що договір не відбувся, тобто таким, що неукладеним, а його умови не регулюють спірні правовідносини.

Позивачка вважає, що ефективним способом захисту її прав як власника земельної ділянки є звернення до суду з негаторним позовом з вимогою про усунення перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою.

Крім того, реєстрація спірного договору оренди землі порушує права та законні інтереси позивачки на користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом передання її в оренду іншим особам. Тому оскільки позивачка не підписувала спірний договір, з метою відновлення її прав підлягає скасуванню державна реєстрація договору з одночасним припиненням речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства.

Позивачка та її представник адвокат Дуденок О.О. в судове засідання не з`явилися, на електронну пошту надійшло клопотання про проведення засідання без участі сторони позивачки, позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ТОВ «Ічнянське» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника. Відзиву на позов не надав.

Відповідачка ОСОБА_2 також до суду не прибула, надала заяву в якій зазначила, що не заперечує проти розгляду справи без її участі.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ухвалою суду від 15.12.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. У зв`язку з запереченнями відповідача ТОВ «Ічнянське» щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження ухвалою суду від 10 січня було скасовано спрощений порядок розгляду справи та призначено підготовче судове засідання.

За клопотанням позивачки ОСОБА_1 витребувано у відповідачів оригінали договору оренди земельної ділянки , акт приймання-передачі земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі, оригінал довіреності. Однак витребувані документи відповідачі не надали , посилаючись на те, що документи втрачені при нез`ясованих обставинах під час перебування на території Ічнянської ОТГ особового складу збройних сил рф.

Копії вищезазначених документів було витребувано у приватного нотаріуса та Ічнянської міської ради.

Ухвалою суду від 11.04.2023року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті справу.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровими номером :08:000:0047 площею 5,4384 га, в тому числі рілля 4,9559 га та кормові угіддя площею 0,4825 га за кадастровим номером: :07:000:0454, яка знаходиться на території Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області на підставі рішення Ічнянської міської ради №551-VIII від 11.02.2022 року з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.114-117).

Відповідач з 01 березня 2023 року користується земельною ділянкою, яка належить позивачці. Відповідач не заперечив і не спростував твердження ОСОБА_1 про те, що належний примірник підписаного договору оренди землі у 2023 році їй не передавався.

Судом також були отримані і досліджені текст примірника указаного Договору оренди землі, які надала Ічнянська міська рада, згідно якого договір оренди вказаної земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ «Ічнянське» укладений строком на 15 років та підписаний від імені орендодавця ОСОБА_2 (за довіреністю).

Із дослідженої судом довіреності від 06 жовтня 2021 року вбачається , що повноважень ОСОБА_2 на укладення договору оренди земельної ділянки з ТОВ «Ічнянське» позивачка не надавала (а.с.81)

Спірні правовідносини у цій справі регулюються ЦК України, Законом України «Про оренду землі» (у редакції чинній на 01.01.2006 року).

Позивачка у цій справі звернулася до суду з метою захисту її права власності, пред`явивши позов про усунення перешкод у здійсненні їй права користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою, яка на її думку з 2022 року перебуває у фактичному користуванні ТОВ «Ічнянське» без законних на те підстав, у зв`язку з тим , що договір оренди вона не підписувала і повноважень нікому не надавала.

Гарантії права власності закріплені у нормах Конституції України.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Ці конституційні права знайшли своє відображення і деталізацію у ЦК України та відповідних законах.

Так, частина перша статті 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а у частинах першій та другій статті 319 цього Кодексу вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Крім того, у частині шостій зазначеної статті прямо передбачено, що держава не втручається у здійснення власником права власності.

У частині першій статті 321 ЦК України також зазначено про непорушність права власності та про те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частинами першою та другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно правочин за своєю природою та законодавчим визначенням є вольовою дією суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.

Слід відрізняти правочин як вольову дію суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів, від письмового тексту правочину як форми вчинення правочину та способу зовнішнього прояву та фіксації волевиявлення особи.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), або уповноваженими на те особами (частини друга та четверта статті 207 ЦК України.

Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений.

Наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням.

Коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

Натомість виконання правочину його учасниками може бути способом волевиявлення до вчинення правочину, відповідно до його суттєвих умов, передбачених законодавством.

Відповідне регулювання міститься і в положеннях ЦК України про договір. У статті 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Відносини, пов`язані з орендою землі регулюються Законом України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі» тут і далі - у редакції 2006 року, тобто на момент виникнення, як визнали сторони справи, правовідносини, із користування земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_1 , на умовах договору оренди.)

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

За приписами статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є строк дії договору оренди . Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

У разі якщо сторони такої згоди не досягли з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Як установлено судом у цій справі Договір оренди землі, зареєстрований 23.06.2022 за індексним номером 63959309 та 63959650 на який відповідач посилається як на підставу користування земельною ділянкою з кадастровими номером :08:000:0047 та :07:000:0454. з умовою про строк дії цього договору тривалістю 15 років, позивачка ОСОБА_1 не підписувала.

Звернення позивачки до суду з цим позовом та доведення нею факту не підписання спірного Договору оренду з умовою про строк його дію протягом 15 років свідчить про наявність між сторонами спору з приводу істотної умови договору оренди землі, щодо якої на стадії підписання Договору має бути досягнута згода.

Наявність у примірнику Договору оренди землі, зареєстрованого 23.06.2022 року підпису, вчиненого замість ОСОБА_1 іншою особою ( не уповноваженою позивачкою), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення позивачки на укладення Договору оренди землі з відповідачем ТОВ «Ічнянське».

Відповідно до частини другої статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі.

Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Зазначена норма виключає можливість укладення спірного договору шляхом вчинення конклюдентних дій, оскільки такий договір не може бути зареєстрований.

Отже, позивачкою доведено, що вона Договір оренди землі без номера від 01.03.2022 року , зареєстрований 23.06.2022 року не підписувала ,що свідчить про те, що указаний договір на умовах наведених у його тексті не відбувся, тому є невчиненим, а тому не створив для його сторін правових наслідків і на його підставі права та обов`язки орендодавця ОСОБА_1 та орендаря у ТОВ «Ічнянське» на строк 15років не виникали.

Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивачка як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним їй майном, зокрема шляхом заявлення негаторного позову, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, яку викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 № 145/2047/16-ц, який підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19.

Отже, негаторний позов ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні належним їй нерухомим майном шляхом зобов`язання ТОВ «Ічнянське» повернути їй земельну ділянку , площею 5,4384 га , в тому числі рілля ,площею 4.9559 га за кадастровим номером: :08:000:0047 та кормові угіддя площею 0,4825 га за кадастровим номером : :07:000:0454 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Позивачкою також заявлена вимога про скасування державної реєстрації Договору оренди землі, який зареєстрований за №63959309 та 63959650 від 23.06.2022 року з одночасним припиненням речового права оренди, зареєстрованого за ТОВ «Ічнянське».

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (стаття 19 ЦПК України).

Виникнення спірних правовідносин обумовлено наявністю між ОСОБА_1 та ТОВ «Ічнянське» спору про право оренди на вказану вище земельну ділянку, оскільки, на думку позивачки , ця ділянка з 2022 року без законних підстав перебуває у користуванні відповідача, а державна реєстрація зазначеного правочину порушує її права на користування та розпорядження належним їй майном.

Вказана вимога свідчить про приватно-правовий характер спірних правовідносин, тому ця позовна вимога правильно заявлена в порядку цивільного судочинства та підлягає розгляду загальним судом. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування державної реєстраціїправа чи обтяження має бути особа, речове право якої ґрунтується на державній реєстрації відповідного правочину, який оспорюється.

Указаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 357/7734/18.

Отже, належним відповідачем за цієї позовною вимогою є ТОВ «Ічнянське» право оренди якого спірної земельної ділянки, ураховуючи державну реєстрацію Договору оренди землі, який зареєстрований за №63959309 та 63959650 від 23.06.2022 року, до цього часу визнається і підтверджується державою.

Як встановлено судом, Договір оренди землі без номеру від 01.03.2022 року зареєстрований у реєстратора ОСОБА_4 , Ладанська селищна рада Чернігівська область (а.с.15-18).

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Власником спірної земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0047 та :07:000:0454 є ОСОБА_1 на підставі рішення Ічнянського районного суду від 05.10.2021 року за №733/1000/21 (а.с.11-12).

Разом з тим, реєстрація неукладеного позивачем Договору оренди землі який зареєстрований за №63959309 та 63959650 від 23.06.2022 року не відповідає вимогам закону та порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 на розпорядження власністю - земельною ділянкою, яку фактично використовує ТОВ «Ічнянське».

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Належний спосіб захисту та відновлення порушеного права позивача судом визначається виходячи з чинної на цей час редакції частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки рішення суду в цій частині має бути обов`язковим до виконання державним реєстратором.

З 16.01.2020 відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції Закону України № 2255-IX від 12.05.2022, яка набрала законної сили 26.07.2022 року правомірним способом захисту нині є саме: 1) скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав; 2) визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) скасування державної реєстрації прав.

Отже, ураховуючи викладені норми частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з метою відновлення прав позивачки слід скасувати державну реєстрацію права оренди за Договором оренди землі, зареєстрованим 23 червня 2022 року реєстратором Ладанської селищної ради Чернігівської області Чудо Т.Г. за №63959309 та 63959650 від 23.06.2022 року.

Також слід зазначити, що у чинній редакції абзацу 2 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у загальній сумі 1984,80 коп. (а.с.9-10) та 10 000,00 грн. (а.с.27) витрат на правничу допомогу, що підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 141 ЦПК України).

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, з ТОВ «Ічнянське» та ОСОБА_2 на користь позивачки в солідарному порядку слід стягнути 1984,80 грн. сплаченого судового збору та 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання повернути земельну ділянку, скасування державної реєстрації - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 5,4384 га, в тому числі рілля площею 4,9559 га за кадастровим номером: :08:000:0047 та кормові угіддя площею 0,4825 га за кадастровим номером : :07:000:0454, яка знаходиться на території Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом зобов`язання ТОВ «Ічнянське» » повернути ОСОБА_1 вказану земельну ділянку.

Скасувати державну реєстрацію права оренди за Договором оренди землі без номера від 01 березня 2022 року, укладеним між ТОВ «Ічнянське» та ОСОБА_1 , який зареєстрований у реєстратором Ладанської селищної ради Чернігівської області Чудо Т.Г. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери №63959309 та 63959650 від 23.06.2022 року.

Стягнути з ТОВ «Ічнянське» та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1984 грн. 80 коп. та 10 000 грн. витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, а всього 11984 (одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 01.05.2023 року.

Суддя А. В. Вовченко