Справа № 545/2680/22
Провадження № 2/545/169/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2023 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Путрі О.Г.,

за участю секретаря Зінов`євої А.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві в порядку загального позовного провадження справу за цивільним позовом Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування в інтересах дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому прохає позбавити ОСОБА_2 , ОСОБА_8 батьківських прав у відношенні малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 23.01.2019 р. розпорядженням голови Полтавської районної державної адміністрації № 22 було здійснено негайне відібрання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також ще двох - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у матері, ОСОБА_2 . Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 10.06.2019 року у справі за позовом органу опіки та піклування Полтавської районної державної адміністрації відносно ОСОБА_2 було відібрано неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у матері, ОСОБА_2 , без позбавлення її батьківських прав. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25.11.2020 року у ОСОБА_2 відібрано дітей - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без позбавлення її батьківських прав. Відповідачі жодним чином не беруть участі у житті та вихованні відібраних у них дітей, тому позивач прохає позбавити відповідачів батьківських прав.

Ухвалою суду від 23.11.2022 року цивільну справу було прийнято до провадження та призначено в порядку загального позовного провадження і призначено до підготовчого розгляду.

Ухвалою суду від 03.04.2023 року цивільний позов призначено до судового розгляду з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позов підтримує та прохає його задовольнити, оскільки батьківських обов`язків відповідачі фактично не виконують, матеріальну допомогу не надають, життям дітей не цікавляться.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання з`явилася, позовні вимоги не визнає. Вказала, що в майбутньому зможе належним чином турбуватися про дітей, проте на даний час докази в підтвердження факту спілкування з дітьми, забезпечення належних умов їх проживання відсутні.

Від відповідача ОСОБА_8 з державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 23.01.2019 р. розпорядженням голови Полтавської районної державної адміністрації № 22 було здійснено негайне відібрання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також ще двох - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у матері, ОСОБА_2 (а.с.4).

23.01.2019 року малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядженням голови Полтавської районної державної адміністрації № 23 було влаштовано до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини (а.с.5). ОСОБА_3 04.02.2019 р. влаштовано до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей».

10.06.2019 року Полтавським районним судом Полтавської області у справі за позовом органу опіки та піклування Полтавської районної державної адміністрації відносно ОСОБА_2 було прийнято рішення про відібрання усіх вищевказаних дітей у матері без позбавлення її батьківських прав (а.с.6-7).

17.07.2019розпорядженням голови Полтавської РДА №178 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, та встановлено форми влаштування: для ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини, для ОСОБА_3 - КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» (а.с.8).

17.07.2020 Розпорядженням від 04.03.2021 р. № 55 опікуном над ОСОБА_4 та ОСОБА_5 призначено громадянина ОСОБА_12 (а.с.9).

17.07.2021 ОСОБА_3 розпорядженням від 30.10.2019 р. № 271 влаштовано до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с.10-11).

Протягом 2019-2020 рр. ОСОБА_2 народила ще двох доньок: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

14.08.2020 р. прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньок ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та влаштування їх до спеціалізованого дитячого закладу. Розпорядженням голови райдержадміністрації від 18.08.2020 р. малолітніх влаштовано до КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» (а.с.12).

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25.11.2020 р. у гр. ОСОБА_2 відібрано дітей - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без позбавлення її батьківських прав (а.с.13-16).

Рішеннями виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 13.04.2021 р. № 104 та №105 малолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Нині діти продовжують перебувати у КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» (а.с.17-18).

Співмешканець ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 05.02.2021 року наразі перебуває у місцях позбавлення волі (а.с.19-21). Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 3 та 1 від 13.11.2020 р.. ОСОБА_8 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.22-26). За час перебування у місцях позбавлення волі гр. ОСОБА_8 не цікавився долею своїх доньок.

Зараз ОСОБА_2 виховує малолітнього сина ОСОБА_18 . ІНФОРМАЦІЯ_8 . З 22.07.2021 р. до 06.05.2022 р. ОСОБА_2 разом з дитиною перебувала у Полтавському обласному соціальному центрі матері та дитини (с. Омельник Кременчуцького району), однак, самовільно залишила заклад, у якому мала право перебувати ще до 07.01.2023 р. (а.с.27).

На сьогодні ОСОБА_2 жодним чином не бере участі у житті та вихованні відібраних у неї дітей. Як зазначено у листі служби у справах дітей Опішнянської селищної ради, з моменту перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під опікою громадянина ОСОБА_12 , їхня мати, ОСОБА_2 , не телефонувала, не відвідувала і не цікавилася життям та здоров`ям дітей. Не було жодного звернення від вищезазначеної громадянки й на адресу місцевого лікаря-педіатра чи центру надання адміністративних послуг. Безпосередньо до служби у справах дітей надходило одне усне звернення про побачення з дітьми, однак у ході його вирішення зв`язок з матір`ю обірвався, повторного звернення не надходило донині (а.с.29). Рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 14.12.2021 р. № 341 ОСОБА_2 встановлено час для спілкування з сином ОСОБА_19 та донькою ОСОБА_20 , які перебувають під опікою, однак, як зазначено вище, своїм правом відповідач ОСОБА_2 не скористалася (а.с31).

Рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 14.12.2021 р. № 340 ОСОБА_2 встановлено час для спілкування з доньками ОСОБА_21 та ОСОБА_16 , однак своїм правом ОСОБА_2 у цьому випадку не скористалася (а.с.30).

У листі КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради», де перебувають на сьогодні ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , вказано, що за весь час перебування доньок (майже 2 роки) ОСОБА_2 один раз відвідала заклад та 1 раз телефонувала (а.с.28).

Як вбачається з пояснення громадян ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , за час перебування ОСОБА_3 в їхній родині ОСОБА_2 не виявляла власної ініціативи щодо спілкування з сином, не цікавилася його здоров`ям та успіхами у навчанні. Коли дитина потрапила у родину, мала значне відставання у психічному розвитку, не знала базових понять та речей, мала багато хронічних захворювань (а.с.39).

Зважаючи на обставини, 23.06.2022 р. на засіданні комісії з питань захисту прав дитини прийнято рішення рекомендувати виконавчому комітету Київської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки і піклування, звернутися до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також про позбавлення батьківських прав ОСОБА_8 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.33).

28.06.2022 р. Виконавчтим комітетом Київської районної в м. Полтаві ради прийнято рішення №150 про соціально-правовий захист малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також про позбавлення батьківських прав ОСОБА_8 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.34) та затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с.35-38).

Згідно повідомлення КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» від 07.04.2023 року, малолітні діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 виховуються в закладі з 21.08.2020 року по теперішній час. За час перебування ОСОБА_2 відвідувала своїх дітей лише один раз (а.с.100).

Згідно відповіді Служби у справах дітей Опішнянської селищної ради Полтавської області від 26.04.2023 року, малолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 влаштовані під опіку гр. ОСОБА_12 . Станом на квітень 2023 року ОСОБА_2 життям, здоров`ям дітей не цікавилася, до них не приїздила (а.с.101).

Згідно повідомлення дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_2 життям та здоров`ям свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не цікавилася (а.с.102).

Відповідно до ч.7та ч.8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно дост.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.ст.18,27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема п.16: «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер, разом з тим, виходячи із судової практики в означеній сфері, невиконання батьківських обов`язків слід трактувати по-різному. Наприклад, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків відбувається, коли матір або батько ухиляються від сплати аліментів на утримання дитини. Проте несплата аліментів на утримання дитини повинна мати постійний характер (від 6 місяців) та доведення потребує той факт, що батько або матір не просто не мають коштів на сплату аліментів, але усіляко ухиляються від їх сплати, а також не спілкуються з дитиною, не беруть участі у її вихованні.

Сімейний кодекс України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків із її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди в разі втрати годувальника, право на спадкування після дитини.

Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_8 своїх батьківських обов`язків, закріплених ч. 1 - 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщин; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України). Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Таким чином, порушуються вимоги ст. 150, 152 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки дитини самоусунулися від виконання покладених на них батьківських обов`язків та проявляють повну байдужість до життя, здоров`я, своїх дітей.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правових захист, як до, так і після народження.

Зазначені обставини дають суду підстави вважати, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ухиляються від виконання батьківських обов`язків, порушуючи вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України щодо захисту прав та інтересів неповнолітніх, їх виховання, турботи про фізичний, духовний та моральний розвиток.

Таким чином, встановивши фактичні обставини, дослідивши матеріали та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_8 вихованням дітей не займаються, не виконують своїх батьківських обов`язків, і таким чином ухиляються від їх виконання.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12,13,141 206, 264-265, 280- 283 ЦПК України, ст.ст. 152, 164, 180, 181, 245 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування в інтересах дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позбавити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_8 на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн., по 536,80 грн. з кожного (одержувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача : Казначейство України ( ЕАП ), рахунок отримувача : UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Відповідно до ч.6 ст.164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Учасники справи:

- позивач Виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування, місцезнаходження: м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 1/2;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

- відповідач ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія №100» (с.Темнівка Харківського району Харківської області, вул.Харківська,3), ідентифікаційний номер не відомий .

Суддя: О. Г. Путря