Справа № 496/2545/22
Провадження № 2-о/496/22/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за заявою Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області заінтересована особа ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати спадщину померлого ОСОБА_2 , а саме житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відумерлою, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , як спадкоємиця за законом першої черги, спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не прийняла, а тому майно померлого має бути визнано відумерлою спадщиною і перейти у власність Нерубайської територіальної громади.

Представник заявника до судового засідання неодноразово повторно не з`явився: 24 жовтня 2022 року, 06 лютого 2023 року та 26 квітня 2023 року, хоча про час слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать його підписи на розписках та довідкових листах від 29 липня 2022 року 28 жовтня 2023 року та 13 лютого 2023 року (а.с. 21, 22, 29, 35).

Заінтересована особа ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, але подала до суду заяву, в якій зазначила, що вона не заперечує проти задоволення вказаної заяви і просила розгляд справи проводити у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

Отже, заявник (позивач) має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (наприклад, розгляд справи в режимі відеоконференції, у разі неможливості особистої явки до суду).

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дії суду, як особливого суб`єкта владних повноважень, регламентовані процесуальним кодексом та не допускають аналогії закону, чи аналогії права. Дискреція суду на обрання варіантів дій у випадку повторної неявки позивача у судове засідання, прямо передбачена в процесуальному законі.

Залишення позову без розгляду - є негативним правовим наслідком для заявника у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, який сприяє швидкому розгляду справи.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Європейський суд з прав людини у своїй практиці також висловлював правову позицію про те, що обмеження доступу до суду з метою запобігання зловживанню процесуальними засобами також загалом може визнаватися таким, що має легітимну мету (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Моннелл і Морріс проти Сполученого королівства.)

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 №11 Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа "Скопелліті проти Італії" від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25 березня 1999 року).

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії заявника (позивача) та залишати заяву (позов) без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого заявника (позивача), від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене також забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін.

Враховуючи те, що представник заявника повторно не з`явився до судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, а тому суд вважає, що заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області заінтересована особа ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Повний текст ухвали складено 26 квітня 2023 року.

Суддя Л.О. Пендюра