справа № 198/82/23
провадження № 2-о/0198/4/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2023 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Т.О., заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Юр`ївка Павлоградського району Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту народження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження, в обґрунтування якої зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків. Батьки заявниці, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтво про народження дитини не отримували, отже, заявниця також не має паспорта.

Під час звернення до Павлоградського відділу ДРАЦС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про отримання свідоцтва про народження, ОСОБА_1 отримала відмову у вчиненні дії, оскільки після досягнення дитиною 16 років державна реєстрація народження проводиться за її особистою заявою з пред`явленням паспорта.

За таких обставин ОСОБА_1 змушена звернутись до суду та просить встановити факт її народження ІНФОРМАЦІЯ_2 від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та зазначила, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Харків у батьків ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, та матері ОСОБА_2 , яка покинула доньку у віці 6 років. З огляду на спосіб життя сім`ї (всі являються представниками ромської національності) ні батько, ні мати протягом всього строку вагітності та після народження дитини не звертались до закладів охорони здоров`я та органів реєстрації актів цивільного стану з приводу народження доньки, через що до цього часу заявниця не має свідоцтва про народження та паспорта.

Представник заінтересованої особи Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явилась, але надала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника, вирішеннявимог залишила на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в заяві, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка, з`ясувавши обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, з таких підстав.

При вирішенні вимог ОСОБА_1 суд застосовує як законодавство, яке регулювало відповідні правовідносини на момент їх виникнення, тобто на момент народження ОСОБА_1 , так і чинне законодавство в сфері державної реєстрації актів цивільного стану.

Зокрема, відповідно до ст. 1 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" від 24.12.1993 № 3807- XII акти громадянського стану це засвідчені державою факти народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові. Вони є юридичними фактами, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення відповідних прав та обов`язків. Акти громадянського стану підлягають обов`язковій реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану.

Згідно зі статтями 52 та 53Кодексу про шлюб та сім`ю (в редакції станом на 2001 рік) походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків, а в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку, при цьому суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини з батьком до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання батьківства.

За положеннями ст.ст. 163, 164 Кодексу про шлюб та сім`ю реєстрація народження дитини провадилась за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них, яка повинна бути подана не пізніше трьох місяців з дня народження дитини.

Проте, в порушення норм діючого на той час законодавства батько та мати дитини після народження доньки не здійснили державної реєстрації цього факту, що також підтверджується інформацією, наданою органами державної реєстрації актів цивільного стану та міграційної служби, згідно з якою актовий запис про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній (а.с. 4-6).

Відповідно до положень ст. 7 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року та ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства.

07.10.2022 ОСОБА_1 звернулась до органів РАЦС щодо державної реєстрації свого народження, однак отримала відмову в зв`язку з відсутністю паспорта громадянина України, що підтверджується листом.

Згідно з положеннями ч. 4 ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності - рішення суду про встановлення факту народження.

Нормами п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суду надано право розглядати справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Справи про встановлення юридичних фактів розглядаються судом, якщо відповідно до закону такі фактитягнуть юридичні наслідки, саме від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За таких обставин, враховуючи те, що факт народження є загальною передумовою визначення правового статусу громадянина, в тому числі надає можливість отримати документи, що підтверджують його особу, у передбаченому законом порядку заявниця не має можливості зареєструвати факт свого народження в органах РАЦС, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, суд має право розглянути такі вимоги.

Разом з тим, у рішенні суду має бути зазначено відомості не тільки про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Виходячи зі змісту вказаних норм права, заявник, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту народження, повинен довести, що особа народилась в певні час та місці, від певних осіб, які є батьками дитини. А з огляду на положення ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю надати докази спільного проживання батьків та ведення спільного господарства або спільного виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання батьківства.

Так, на підтвердження факту народження заявниця надала копію медичного свідоцтва про народження № 1, виданого 14 лютого 2022 року лікарем КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 2 ІМЕНІ ПРОФ.О.О.ШАЛІМОВА» ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ про те, що 21 травня 2001 року о 17-30 у ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , народилась дівчинка (а.с. 3).

Надаючи оцінку вказаному документу, суд звертає увагу, що медичне свідоцтво про народження видано після спливу 21 року з моменту народження дитини,не повністю заповнено,а форма свідоцтва не відповідає наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» (діє на момент видачі).

Натомість в 2001 році, коли за твердженням заявниці вона народилась, медичні свідоцтва про народження видавались за формою, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України № 124 від 03.07.1995 «Про вдосконалення ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», обов`язковим елементом якої було заповнення корінця, де здійснювались записи, що мають повністю відповідати записам в свідоцтві та відмічалась дата видачі.

Таким чином, у разі втрати медичного свідоцтва для надання відомостей про факт народження підлягає використанню інформація з відповідного корінця свідоцтва, а не оформлення нового документа за формою, що не діє на момент видачі.

Отже, суд не приймає свідоцтво про народження № 1, видане медичним закладом 14.02.2022, як належний та допустимий доказ на підтвердження факту народження ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 дитини жіночої статі.

Але, на думку суду самих лише медичнихдокументів про народження не було б достатньо для підтвердження походження заявниці від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , адже в таких документах не зазначаються відомості про батька дитини.

Водночас матеріали справи не містять жодного доказущодо спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю заявниці ОСОБА_1 з батьком до народження дитини, або спільного виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання ОСОБА_3 батьківства.

Допитана як свідок ОСОБА_4 надала показання, що 21 травня 2001 року вона перебувала в гостях у своїх родичів в м. Харків, де в цей день ОСОБА_2 відвезли в медичний заклад, оскільки в неї почались пологи, в результаті яких народилась дівчинка. Свідок повідомила, що перед народженням ОСОБА_5 та після її мати проживала нібито з ОСОБА_6 , який є батьком дитини. Разом з тим, свідок уточнила, що особисто з родиною майже не спілкувалась.

Однак, до показань свідка ОСОБА_4 суд ставиться критично, тому що вони є суперечливими та не підтверджуються жодниміншим доказом.

Крім того, в порушення правил ст. 63 Кодексу про шлюб та сім`ю, відповідно до яких по батькові дитини присвоюється за іменем батька, заявниця просить встановити факт її народження від батька ОСОБА_7 , зазначаючи при цьому своє по батькові як « ОСОБА_8 ».

Оцінюючи подані заявницею докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд вважає, що в ході судового розгляду не знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 265, 268, 273, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту народження відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 11 травня 2023 року.

Суддя І. О. Гайдар