Справа № 504/160/20
Провадження №/504/4/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2023 р. смт. Доброслав Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Доброва П.В.

при секретарі Данько Т.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду особи (боржника) за межі України до виконання ним своїх зобов`язань,-

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №504/160/20, виданим 02.03.2021 року Комінтернівським районним судом Одеської області, без вилучення паспортного документа.

На переконання приватного виконавця, на даний час, боржник ухиляється від покладених на нього судовим рішенням зобов`язань, у зв`язку з чим, приватний виконавець просить суд обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання, копії матеріалів виконавчого провадження та матеріали цивільної справи №504/160/20, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича перебуває виконавчий лист №504/160/20, виданим 02.03.2021 року Комінтернівським районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) за договором позики від 26.02.2019 року грошові кошти в розмірі 384 805,80 грн

У добровільному порядку боржник не виконує рішення суду і відповідні постанови приватного виконавця; на виклики виконавця не з`являється; про причини невиконання рішення суду не повідомляє; не надає виконавцю достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, про кошти та майно, належні йому від інших осіб, і т.і.

Боржник належним чином ознайомлений з постановою про відкриття виконавчого провадження та іншими матеріалами справи, однак, до теперішнього часу рішення суду не виконано, ОСОБА_1 жодного разу не намагався сплатити борг або вчинити інші дії спрямовані на добровільне (самостійне) виконання рішення суду.

Саме невиконання боржником виконавчого листа №504/160/20, виданого 02.03.2021 року Комінтернівським районним судом Одеської області, призвело до відкриття виконавчого провадження щодо його примусового виконання та вжиття до боржника заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

27.04.2021 приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, № 65289912 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа, яка була надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 28.04.2021 року за вих. № № 2578.

Того ж дня, у відповідності до статей 18, 26, 27, 28, 42, 48, 52, 56 Закону, статті 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність», статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», пунктів 10.1., 10.3., Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, пунктів 1.2., 6.1., 6.2., 6.3., 6.10., 6.11., 6.12. Положення про виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, пунктів 4.1.9., 4.1.10 Інструкції з організації примусового виконання рішень, за заявою представника стягувача, та з метою забезпечення своєчасного та повного виконання виконавчого документа, приватним виконавцем була винесена постанова про арешт майна та коштів боржника, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Копії зазначеної постанови були надіслані на виконання до банків та інших фінансових установ, в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника та сторонам виконавчого провадження 27.04.2021 року за вих. № 2590. Відомості про накладення арешту на майно боржника було внесено до відповідних державних реєстрів.

Згідно повідомлення АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» щодо прийняття постанови про арешт коштів боржника, у ОСОБА_1 відкритий рахунок у вказаній банківській установі. Приватним виконавцем направлено на адресу АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» платіжні вимоги на списання коштів для забезпечення примусового виконання рішення суду. 10.06.2021 року на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли грошові кошти, списані з рахунку боржника, які розподілені наступним чином: 69,00 грн. витрати виконавчого провадження на ведення АСВП; 1 931,00 грн. витрати виконавчого провадження; 500,00 грн. стягувачу як повернення авансового внеску; 16 942,45 грн. стягувачу як часткова сплата заборгованості за виконавчим документом; 1 694,24 грн. приватному виконавцю Колечко Д.М. як часткова сплата винагороди приватного виконавця.

Станом на день звернення до суду з даним поданням боржник суму боргу на користь стягувача не сплатив, жодних дій для виконання рішення суду боржник не вчиняє, та на виклики приватного виконавця не з`являється, що вказує на ухилення боржника від виконання рішення суду.

Факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, є об`єктивно наявним та доведеним, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження

Відповідно до пункту 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно із частиною першою статі 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За приписами статті 1291 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних, адміністративних, господарських справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Невиконання боржником судового рішення, яке набрало законної сили, порушує положення статті 1291 Конституції України, статті 18 ЦПК України, інших нормативно-правових актів України, суперечить практиці Європейського суду з прав людини у справах проти України щодо тривалого невиконання рішень національних судів та відсутність ефективних національних засобів юридичного захисту в розумінні статей 6 та 13 Конвенції та стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

Право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Суду у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012).

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012).

Оскільки боржником тривалий час не виконуються рішення суду по сплаті боргу, суд вважає за доцільне подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича задовольнити.

Керуючись статтею 441 ЦПК України, статтею 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянам України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду особи (боржника) за межі України до виконання ним своїх зобов`язань, - задовільнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №504/160/20, виданим 02.03.2021 року Комінтернівським районним судом Одеської області, без вилучення паспортного документа.

Копію ухвали направити сторонам та до Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) для виконання.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути скасоване Комінтернівським районним судом Одеської області за вмотивованою заявою боржника.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. У разі, якщо ухвала не була вручена в день ї проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя П.В. Добров