Справа № 149/289/21
Провадження № 22-ц/801/462/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вергелес В. О.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 рокуСправа № 149/289/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Луцишина О.П.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 грудня 2022 року, ухвалене суддею Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Вергелес В.О.,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2021 року позивач ТОВ "Щедра Нива" звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Хмільницької РДА Вінницької області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ "Хорс 2020". В подальшому ,уточнюючи позовні вимоги, просив визнати недійсною угоду про припинення договору оренди земельної ділянки внаслідок зловмисної домовленості представника орендаря ТОВ "Щедра Нива" з орендодавцем, скасувати рішення державного реєстратора про припинення права оренди земельної ділянки та повернути земельну ділянку в оренду.

Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 27.02.2019 укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,1746 га кадастровий номер :02:002:0101 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Позивач вказує, що 27.08.2020 ОСОБА_1 , не повідомляючи його про розірвання вказаного договору і припинення права оренди земельної ділянки, звернулась до позивача з заявою про виплату авансом орендної плати та отримала від товариства орендну плату у повному обсязі в сумі 12260 гривень.

З усного повідомлення державної реєстраційної служби ТОВ "Щедра Нива" стало відомо, що протягом червня року між ТОВ "Щедра Нива" в особі директора ОСОБА_2 , який був звільнений з посади 17.06.2020 за згодою сторін, та ОСОБА_1 , було укладено угоду про припинення дії вищевказаного договору оренди земельної ділянки від 27.02.2019. Після державної реєстрації вказаної угоди року право оренди вказаної земельної ділянки товариством було припинено.

ТОВ "Щедра Нива" зазначає, що 22.10.2020 отримав лист від директора ТОВ «ХОРС 2020» Шестопала О.М. з вимогою не обробляти земельну ділянку площею 3,1746 га, оскільки зазначена земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «ХОРС 2020».

ТОВ "Щедра Нива" зазначає, що з усного повідомлення державної реєстраційної служби позивачу стало відомо, що в червні 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який на той час виконував обов`язки директора ТОВ «Щедра нива» і був звільнений 17.06.2020, була підписана угода про припинення договору оренди землі.

Проте, після укладення 27.02.2019 договору оренди землі та реєстрації права оренди, від ОСОБА_1 не надходило будь-яких заяв щодо його припинення (розірвання) пов`язаних із вказаним договором на адресу ТОВ "Щедра Нива". Навпаки, ОСОБА_1 зверталася 28.07.2020 з заявою про виплату їй авансом орендної плати за 2020 рік і отримала 12260 гривень. ТОВ "Щедра Нива" не було відомо про заяву ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі, про доручення тодішнього директора товариства ОСОБА_2 щодо підготовки та підписання такої угоди. У товаристві відсутній примірник такої угоди та акт приймання-передачі земельної ділянки.

Позивач вказує, що земельна ділянка перейшла у користування ТОВ "ХОРС 2020" на підставі угоди про припинення договору оренди земельної ділянки, яка укладена між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який на той час виконував обов`язки директора ТОВ "Щедра нива". Внаслідок зловмисної домовленості та укладаючи дану угоду директор ТОВ Щедра Нива ОСОБА_2 діяв недобросовісно, всупереч інтересам ТОВ Щедра Нива та не мав повноважень на її вчинення, оскільки статутом ТОВ Щедра Нива передбачено надання попереднього дозволу наглядової ради на укладення такого виду угоди, а тому така угода є недійсною.

Також позивач зазначає про те, що внаслідок укладення угоди про припинення дії договору оренди земельної ділянки вказана земельна ділянка вибула із основних фондів ТОВ "Щедра Нива", що призвело до прямих матеріальних збитків у виді виплаченої орендної плати за 2020, витрат на виконання комплексу сільськогосподарських робіт по обробітку земельних ділянок протягом 2019-2020, а також недоотримання прибутку за користування земельною ділянкою протягом наступних років строку дії договору.

Реєстрація заяви щодо припинення (розірвання) договору оренди є протиправною, оскільки, а ні посадові особи, а ні інші особи за дорученням ТОВ "Щедра Нива", до державного реєстратора не звертались та необхідні документи не надавали, тобто подання заяв здійснено неуповноваженою особою.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

В свою чергу відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, в якому вказує, що право оренди земельних ділянок не входить до основних фондів ТОВ Щедра Нива, статутом ТОВ Щедра Нива не передбачено надання директору згоди на вчинення угоди про припинення договору оренди земельної ділянки, а відсутність у ТОВ Щедра Нива заяви ОСОБА_1 про припинення права оренди земельної ділянки не може свідчити про те, що дана заява не надходила та не реєструвалась. Позивачем не наведено доказів існування зловмисної домовленості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Зазначив, що відповідач ОСОБА_1 отримала авансом орендну плату за 2020, тобто в межах договорів оренди земельної ділянки. Тому просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач Хмільницька РДА Вінницької області, також подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відносно прийняття рішення у справі покладається на розсуд суд.

Відповідач ОСОБА_2 подав заперечення на позов, в яких просить в відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 грудня 2022 року позов задоволено частково. Угоду від 11.06.2020 між представником ТОВ "Щедра нива" Бойком Д.П. та ОСОБА_1 про розірвання за взаємною згодою сторін договору оренди земельної ділянки від 27.02.2019 площею 3,1746 га, кадастровий № :02:002:0101, розташованої на землях Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, визнано недійсною. Скасовано рішення державного реєстратора про припинення права оренди ТОВ "Щедра Нива" на земельну ділянку площею 3,1746 га, кадастровий № :02:002:0101, розташовану на землях Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із рішенням відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що позивача представляв інтереси представник, який не є адвокатом і ним не надано належних доказів на підтвердження його повноважень. Також, Хмельницька РДА Вінницької області є неналежним відповідачем по справі щодо позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора про припинення права оренди земельних ділянок. Позивачем не доведено в чому ж проявлялась зловмисна домовленість сторін угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки. Водночас, позивачем не надано доказів настання негативних наслідків для ТОВ «Щедра нива».

В свою чергу позивач ТОВ "Щедра Нива" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В судове засіданні скаржник ОСОБА_1 не з`явилась, про причини своєї нявки суд не повідомила.

Її адвокат Сачок А.В. 14.03.2023 на електронну адресу суду подав клопотання про забезпечення проведення наступного судового засідання у режимі відеоконференції та про відкладенням розгляду справи, в зв`язку із тим що приймає участь в іншому судовому засіданні. При цьому належних доказів на підтвердження цій обставині не надав.

Разом з тим, адвокат у поданій заяві не мотивував необхідність його обов`язкової участі в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги, враховуючи, що позиція скаржника висловлена останнім в апеляційній скарзі.

Скаржник та її адвокат не скористалися вчасно до судового засідання правом на подання заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції або за допомогою онлайн-сервісу відеозв`язку «EasyCon», хоча мали право це зробити.

Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, визначені ст. 371 ЦПК України, зважаючи на те, що причини неявки скаржника та її адвоката, з урахуванням обставин справи, суд розцінює як не поважні, тому підстав для відкладення розгляду справи, колегія суддів не вбачає.

Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 та її адвоката.

Крім того на електронну адресу Вінницького апеляційного суду 14.03.2023 від адвоката Очича А.Ю. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та проведення наступного судового засідання у режимі відеоконференції. Дане клопотання Вінницький апеляційний суд вирішив залишити без розгляду, оскільки у ОСОБА_3 відсутні повноваження на представництво інтересів позивача в суді апеляційної інстанції.

Відповідачі ОСОБА_2 , Хмільницька РДА Вінницької області та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ "Хорс 2020" в судове засідання не з`явились, були повідомлені, про причини неявки суд не сповістили.

Суд вирішив розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб, неявка яких є неповажною і необов`язковою.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали та обставини справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги про визнання угоди про розірвання договору оренди землі є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки угода була вчинена внаслідок зловмисної домовленості представника ТОВ «Щедра нива» Бойка Д. П. та Дмитрук М.Г. (ст. 232 ЦК України). Також суд виходив з того, що обґрунтованими є вимоги про скасування рішення державного реєстратора про припинення права оренди земельної ділянки, оскільки приймаючи рішення про державну реєстрацію припинення договору оренди, державний реєстратор не перевірив повноваження особи, яка звернулася з такою заявою та не вчинив усіх необхідних дій, які визначені п. 3 ст. 10 ЗУ «Про державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», а уповноважена на це особа ТОВ «Щедра нива», на яку, як орендаря, покладено такий обов`язок, до державного реєстратора не зверталась.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про повернення земельної ділянки в оренду суд зазначив, що існує договір оренди земельної ділянки, який укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Хорс 2020», даний договір не є предметом спору, не визнаний в судовому порядку недійсним, а тому відсутні правові підстави для задоволення цієї позовної вимоги.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком, оскільки він зроблений з дотриманням норм матеріального та процесуального права із правильним застосуванням правових висновків.

Відповідно до пункту 7.1. Статуту ТОВ «Щедра нива» управління Товариством здійснюють його органи. Органами управління Товариства є Загальні збори учасників, Наглядова рада та виконавчий орган. Вищим органом Товариства є Загальні збори учасників. Вони складаються з учасників Товариства або призначених ним представників.

Згідно із пунктом 11.1. Статуту у Товаристві створюється одноособовий виконавчий орган Директор.

Директор вирішує усі питання діяльності Товариства, за винятком тих, що входять до виключної компетенції Загальних зборів учасників (пункт 11.3. Статуту). Директор діє від імені Товариства у межах встановлених чинним законодавством та цим Статутом (пункт 11.5. Статуту). Директор має право без довіреності виконувати дії від імені Товариства (пункт 11.6. Статуту).

Із змісту положень пунктів 8.1. 8.3. розділу 8 Статуту "Виключна компетенція Загальних зборів учасників Товариства" убачається, що укладення, зміна і розірвання (припинення) договору не входить до виключної компетенції Загальних зборів Товариства.

Судом встановлено, що 27.02.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ "Щедра Нива" укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,1746 га, кадастровий номер :02:002:0101, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, терміном на 10 років. Розмір орендної плати 12 % від нормативної грошової оцінки землі, що складає 14957,51 гривень. Договір пройшов державну реєстрацію у визначеному законом порядку (Т.1 а.с. 10-12).

ТОВ "Хорс 2020" в особі директора Шестопала О.М. звернулося до ТОВ "Щедра Нива" з листом в якому просило не обробляти земельні ділянки, в тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0101, так як дана земельна ділянка орендується ТОВ "Хорс 2020" (Т.1 а.с. 14).

27.08.2020 року ОСОБА_1 отримала від ТОВ "Щедра Нива" аванс орендної плати за 2020 в розмірі 12260 гривень (Т.1 а.с.24).

11.06.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ "Щедра Нива" в особі директора Бойка Д.П., який був звільнений з займаної посади 17.06.2020, укладено угоду про розірвання за взаємною згодою договору оренди земельної ділянки площею 3,1746 га, кадастровий номер :02:002:0101 від 27.02.2019 (Т.1 а.с. 84).

Однак відповідної заяви від орендодавця про припинення договорів оренди до ТОВ "Щедра нива" у визначеному Товариством порядку, не надходило. Вказану обставину відповідач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не спростували, що доводить про необізнаність Товариства про намір орендодавця розірвати угоду про оренду земельної ділянки.

Не спростована також та обставина відповідачем ОСОБА_2 про повідомлення Товариства про укладення ним договорів про припинення оренди земельної ділянки, який є предметом спору, що свідчить про приховування останнім даного факту.

12.06.2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Хорс2020» було укладено договір оренди земельної ділянки (Т.1 а.с.184-189), який є предметом даного спору. Вказаний договір пройшов державну реєстрацію.

Ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що у разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати в іншої сторони відшкодування понесених збитків, відповідно до закону.

ОСОБА_2 , як посадова особа, яка виконувала обов`язки директора, відповідно до положень Статуту та ч.3 ст.92 ЦК України зобов`язаний діяти виключно в інтересах Товариства, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх зобов`язань.

В супереч приписам ст.32 Закону України «Про оренду землі» договір про припинення оренди земельних ділянок не містить умов щодо врегулювання питань господарської діяльності Товариства, фінансових претензій сторін. Натомість в їх тексті зазначено, що сторони претензій один до одного не мають.

Для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК України необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявності домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. Дії представника здійснюються в межах наданих йому повноважень.

Главою 17 ЦК України унормовано правовідносини представництва при здійсненні правочинів. Відповідно до частин першої та третьої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною право- і дієздатністю (статті 2,80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (частини перша та третя статті 92 ЦК України). Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі (частина четверта статті 92 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 89 ГК України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

Особливості управління господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, визначаються законами України.

Посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію; бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків; іншими винними діями посадової особи.

За пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вносяться, зокрема, відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно з частиною першою статті 241 ЦК України у випадку вчинення правочину представником з перевищенням повноважень, такий правочин створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

Таким чином, у відносинах із третіми особами від імені юридичної особи завжди діятиме певна особа, через яку вчиняються юридично значимі дії, а воля цієї особи на вчинення правочину, реалізована нею через волевиявлення від імені юридичної особи, може передбачати настання невигідних для останньої наслідків, бажати чи свідомо допускати їх настання.

Отже, за змістом частин першої, третьої та четвертої статті 92 ЦК України, частин першої та другої статті 89 ГК України, пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» орган юридичної особи, який діє одноособово, має повноваження щодо представництва юридичної особи (з можливістю їх обмеження відповідно до установчих документів чи закону), створює, змінює припиняє цивільні права та обов`язки юридичної особи, тому підпадає під поняття представництва, наведене у статті 237 ЦК України.

Відповідно орган юридичної особи, який діє одноособово, усвідомлює факт вчинення правочину всупереч інтересам та волевиявленню юридичної особи, яку представляє, передбачає настання невигідних для останньої наслідків та бажає чи свідомо допускає їх настання.

Статтею 13 ЦК України визначено межі здійснення цивільних прав: цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства; не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

За змістом наведених вище норм матеріального права особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно.

Крім того, такі правовідносини мають довірчий характер між підприємцем (товариством) і його посадовою особою, протиправна поведінка посадової особи полягає у неналежному та недобросовісному виконанні певних дій, без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїми посадовими обов`язками за власним умислом (розсудом), прийнятті очевидно необачних, марнотратних та завідомо корисливих на користь такої посадової особи рішень.

Вказаними положеннями статті 92 ЦК України та статті 89 ГК України передбачено відповідальність членів органу юридичної особи, її посадових осіб, в тому числі її керівника, якщо він діяв всупереч інтересам цієї особи.

Отже, між юридичною особою та її посадовою особою виникають правовідносини, що ґрунтуються на акті юридичної особи, передбачають права та обов`язки сторін у цих правовідносинах, зокрема відповідальність представника за неналежне здійснення представництва.

Те, що наслідком визнання правочину недійсним за приписами статті 232 ЦК України, крім загальних наслідків, визначених статтею 216 ЦК України, є виникнення у довірителя права вимагати від свого представника і другої сторони солідарного відшкодування збитків, не звужує межі застосування частини першої статті 232 ЦК України лише до застосування до правовідносин на підставі договору, а є приведенням права довірителя відшкодовувати збитки у відповідність із відповідним законодавчим регулюванням представництва на підставі акта органу юридичної особи та представництва за законом.

З викладеного випливає, що ОСОБА_2 усвідомлював, що вчиняє правочини всупереч інтересам ТОВ «Щедра нива» та свідомо допускав настання невигідних для товариства наслідків за домовленості з орендодавцем ОСОБА_1 , внаслідок чого такі несприятливі наслідки для його довірителя (позивача) настали.

Укладення угоди про припинення оренди земельних ділянок вчинено не в інтересах товариства, оскільки призвело до припинення права оренди, виведення земельних ділянок з основних фондів (активів), понесення збитків у вигляді виплаченої орендної плати, витрат за 2019-2020 роки на виконання комплексу сільськогосподарських робіт по обробітку землі, неотриманого прибутку протягом наступних 10 років.

ОСОБА_1 11.06.2020 уклала угоду про розірвання оренди земельної ділянки від 27.02.2019, вказавши, що претензій до товариства немає, проте 27.08.2020 отримала аванс орендної плати у сумі 12260 гривень.

Можна зробити висновок, що вказані дії орендодавця ОСОБА_1 спрямовані на приховування від ТОВ «Щедра нива» укладення угоди про розірвання з товариством договору оренди земельної ділянки, неповідомлення про його намір її розірвати, а також наявності договірних відносин з іншим орендарем ТОВ «Хорс2020», а мотивом таких дій було бажання та отримання подвійного прибутку у вигляді орендної плати, як від попереднього орендаря (позивача), так і від іншого, з яким вона в подальшому уклала договір оренди землі.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що спірна угода була вчинена внаслідок зловмисної домовленості представника ТОВ «Щедра нива» Бойка Д. П. та ОСОБА_1 з метою досягнення власних інтересів всупереч інтересам ТОВ «Щедра нива».

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державним реєстратором 28.07.2020 проведено державну реєстрацію угоди від 11.06.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ "Щедра Нива" про розірвання договору оренди з ТОВ "Щедра Нива", а 03.08.2020 проведено державну реєстрацію договору оренди землі від 12.06.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ "Хорс 2020"(Т.1 а.с. 85-86).

П.3 ст.10 Закону України «Про державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державний реєстратор обов`язково вчиняє ряд дій, серед яких зокрема встановлює відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації та наявність факту виконання умов правочину, з яким закон та/ або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

ТОВ «Щедра Нива», обґрунтовуючи позовні вимоги, вказувала на те, що приймаючи рішення про державну реєстрацію припинення спірних договорів оренди, державний реєстратор не перевірив повноваження особи, яка звернулася з такою заявою та на вчинення усіх необхідних дій, які визначені п.3 ст.10 ЗУ «Про державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». А уповноважена на це особа ТОВ «Щедра Нива», на яке, як орендаря, покладено такий обов`язок, до державного реєстратора відповідно не зверталась.

Дана обставина не була спростована відповідачем Хмільницькою районної державною адміністрацією Вінницької області, яка є правонаступником Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вирішуючи спір, дійшов правильного висновку, що рішення про припинення права оренди ТОВ «Щедра нива» на спірну земельну ділянку було прийнято державним реєстратором всупереч чинному законодавству.

В свою чергу, угода була вчинена внаслідок зловмисної домовленості представника ТОВ «Щедра нива» Бойка Д. П. та ОСОБА_1 .

Водночас, суд обґрунтовано зазначив, що позовна вимога про повернення позивачу належної їй земельної ділянки є безпідставна та передчасна, оскільки на даний час існує договір оренди земельної ділянки, який укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «Хорс 2020», при цьому дані договори не є предметом даного спору та не визнані в судовому порядку недійсними.

З чим погоджується Вінницький апеляційний суд.

Ч.3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Випадки для звільнення від доказування, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Позивач надав суду першої інстанції належні та допустимі докази на підтвердження заявлених ним вимог, які в своїй сукупності є достатніми для прийняття обґрунтованого та вмотивованого рішення, яке і було ухвалене судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено, що наведені обставини вказують на наявність умислу, зловмисної домовленості представника Товариства директора Бойка Д. П. та орендодавця ОСОБА_1 під час укладання спірної угоди щодо переслідування власних інтересів всупереч інтересам позивача. Відтак, наявні підстави для часткового задоволення позову.

При вирішенні спору, судом було враховано всі обставини справи, надано оцінку усім належним доказам.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що Хмельницька РДА Вінницької області неналежний відповідач по справі щодо позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора про припинення права оренди земельних ділянок, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції, адже у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 року у справі № 304/284/18 зазначено, що участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) не змінює цивільно-правового характеру спору.

Окрім цього, перегляд рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги. Хмельницька РДА Вінницької області рішення суду першої інстанції не оскаржує.

Також не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено в чому ж проявлялась зловмисна домовленість сторін угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки позивачем надано суду достатньо доказів, які у своїй послідовній сукупності підтверджують обґрунтованість позовних вимог про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки, скасування рішення державного реєстратора про припинення права оренди земельної ділянки.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що позивачем не надано доказів настання негативних наслідків для ТОВ «Щедра нива, судових експертиз щодо визначення розміру збитків не заявлялось, висновки експертів не наддавались, відсутні докази використання земельної ділянки, засівання та збирання врожаю, докази витрат, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, зважаючи, що законодавець не покладає в основу положень ст. 232 ЦК України значення, чи переслідували учасники змови або одна з них корисливу мету, чи ні.

Твердження апеляційної скарги про те, що визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки у зв`язку з тим, що одна зі сторін угоди не мала на це повноважень являє собою окрему підставу і не може застосовуватись при понятті зловмисної домовленості, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки дана обставина була оцінена судом у сукупності з іншими доказами, на підтвердження того факту, що позивач отримав право на позов про визнання правочину недійсним, оскільки дії його представника були вчинені не в інтересах Товариства, що суперечить самій сутності представництва.( коментар ст. 232 ЦК України).

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не впливають на правильність прийнятого судом рішення та не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про задоволення позову.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне, обґрунтоване, справедливе рішення, яке відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.367, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 березня 2023 року.

Головуючий М.М. Якименко

О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало