441/144/23 2/441/241/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2023 м. Городок

Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючо-судді Малахової-Онуфер А.М.

з участю секретаря судового засідання Чорненької Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Городок Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівської області, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, Львівська районна державна адміністрація Львівської області, ОСОБА_2 про визнання недійсними розпорядження та Державного акта на право приватної власності на землю, скасування запису про державну реєстрацію, визнання права на землю (середню земельну частку) в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

адвокат Гелецька Л.П. в інтересах ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, Львівська районна державна адміністрація Львівської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів № 562 від 23.08.2000 в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 1, 4798 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Братковицької сільської ради Городоцького району Львівської області, визнання недійсним Державного акта серія ІІ-ЛВ № 020597 на право приватної власності на землю від 01.09.2000 та скасування його державної реєстрації за № 176, визнання за позивачем права приватної власності на землю (середню земельну частку) площею 1, 92 га без контурного визначення завнішніх меж на місцевості, що на території Городоцької міської ради Львівської області (с. Братковичі Львівського району Львівської області), згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 138172 від 31.03.1998 за реєстровим № 600, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , однак йому відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ № 020597 Городоцькою райдержадміністрацією Ради народних депутатів на ім`я померлого ОСОБА_3 виданий 01.09.2000, тобто після смерті спадкодавця, а відтак не входить до складу спадщини. Просила позов задовольнити.

Ухвалою судді від 27.02.2023 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження (а.с. 45).

Позивач ОСОБА_1 та його представник Гелецька Л.П. в суді вимоги підтримали з мотивів наведних у заяві, просять позов задовольнити.

Представник відповідача Городоцької міської ради Львівської області, міський голова Ременяк В.В. у письмових поясненнях від 13.03.2023 позов визнав, просив про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 56-58).

Начальник Львівської районної військової адміністрації Львівської області Х.Замула, як представник третьої особи, у клопотанні від 06.03.2023 просила про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 52-55).

Третя особа ОСОБА_2 в суді позов ОСОБА_1 не заперечив, крім цього пояснив, що на землю (середню земельну частку) площею 1, 92 ум.кад.га., що на території Городоцької міської ради Львівської області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 не претендує, з відповідними заявами до нотаріуса чи суду звертатись не буде.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання в черговий раз не з`явився, причини неявки не повідомив (а.с. 73).

Заслухавши позивача ОСОБА_1 , його представника Гелецьку Л.П. , третю особу ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 4, 12, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За положеннями ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із пояснень позивача в суді, із копій свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 , копії свідоцтва про одруження серія НОМЕР_3 , інших матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с. 7, 77, 78, 80).

Згідно Витягу з книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Львівського району Львівської області № 593/18-23 від 28.02.2023, копії Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 138172 від 31.03.1998, ОСОБА_3 , при житті, на підставі рішення Братковицької сільської Ради народних депутатів № 29 від 10.03.1998 належало право землю (середню земельну частку) площею 1, 92 ум.кад.га, що на території Братковицької сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 10, 10 зворот, 50).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується копіями свідоцтв про смерть серія НОМЕР_4 та серія НОМЕР_5 (а.с. 8, 66).

Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 71320874 та Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71320891 від 31.01.2023, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 заповіти/спадкові договори - відсутні, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 39, 40).

Із довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області № 335 від 06.10.2022 убачається, що ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 значився зареєстрованим та проживав на АДРЕСА_1 , після смерті батька в управління спадковим майном вступив ОСОБА_1 (а.с. 11).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 76, 79).

17.10.2022 приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Муха М.Т., позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1, 4798 га, що на території Городоцької міської ради Львівської області (с. Братковичі Львівського району Львівської області), оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ № 020597 виданий Городоцькою райдержадміністрацією Ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_3 01.09.2000, тобто після смерті спадкодавця (а.с. 12).

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Із матеріалів справи убачається, що 01.09.2000 головою Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано Державний акт серія ІІ-ЛВ № 020597 на право приватної власності на землю площею 1, 4798 га призначену для ведення товарного сількогосподарського виробництва, що на території Братковицької сільської ради, на підставі розпорядження № 562 від 23.08.2000, тобто майже через чотири місяці після смерті спадкодавця (а.с. 9).

Державний акт серія ІІ-ЛВ № 020597 від 01.09.2000 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 176 (а.с. 9 зворот).

Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно положень абзацу першого ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 статті 3 вищеозначеного Закону передбачено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до глави 16 Цивільного Кодексу України правочин може бути визнано недійсним з підстав, визначених законом. У разі визнання недійсним правочину може бути визнано недійсним і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 Постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 Цивільного Кодексу України, статті 15 Цивільного процесуального Кодексу України (2004 року), статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце в разі їх видання з порушенням вимог закону, всупереч рішенням чи угодам. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Згідно положень ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Отже, ураховуючи, що розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів № 562 від 23.08.2000 і Державний акт серія ІІ-ЛВ № 020597 на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_3 від 01.09.2000, видані після смерті спадкодавця, а отже в порушення вимог закону, суд визнає недійсними розпорядження в частині передачі в натурі у приватну власність ОСОБА_3 землі (середньої земельної частки), що на території Братковицької сільської ради Городоцького району Львівської області та Державний акт серія ІІ-ЛВ № 020597 на право приватної власності на землю, а також скасовує його державну реєстрацію за № 176.

Разом з цим, із матеріалів справи убачається, що 31.03.1998 на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення Братковицької сільської Ради народних депутатів № 29 від 10.03.1998, видано Сертифікат серія ЛВ № 138172 на землю (середню земельну частку), що зареєстрований у Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 600 (а.с. 10, 10 зворот).

Третя особа ОСОБА_2 на землю (середню земельну частку) площею 1, 92 ум.кад.га., що на території Городоцької міської ради Львівської області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 не претендує, з відповідними заявами до нотаріуса чи суду звертатись не буде.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

З огляду на вищенаведене, а також ураховуючи фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 при житті набув право приватної власності на землю (середню земельну частку) площею 1, 92 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що на території Городоцької міської ради Львівської області (с. Братковичі Львівського району Львівської області), згідно Сертифікату серія ЛВ № 138172, а отже, таке право є об`єктом прав та обов`язків, що входить до складу спадщини, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, відтак є підстави до визнання за ОСОБА_1 права приватної власності на землю (середню земельну частку) згідно означеного Сертифікату, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 4, 10, 89, 209, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. 328, 373, 392, 1218, 1261 ЦК України, ст. 524, ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР, суд -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати недійсним розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації Ради народних депутатів № 562 від 23.08.2000 в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 1, 4798 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Братковицької сільської ради Городоцького району Львівської області.

Визнати недійсним Державний акт серія ІІ-ЛВ № 020597 на право приватної власності на землю, виданий 01.09.2000 Городоцькою районною державною адміністрацією Ради народних депутатів про передачу ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки площею 1, 4798 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Братковицької сільської ради Городоцького району Львівської області та скасувати його державну реєстрацію за № 176.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_6 , прож. на АДРЕСА_2 ) право приватної власності на землю (середню земельну частку) без контурного визначення завнішніх меж на місцевості, що на території Городоцької міської ради Львівської області (с. Братковичі Львівського району Львівської області) згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 138172 від 31.03.1998 за реєстровим № 600, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С у д д я А.М.Малахова-Онуфер