Справа № 743/178/23
Провадження № 2/743/95/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В.,

при секретарі Воєдило О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Любецької селищної ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Любецької селищної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Органу опіки та піклування Любецької селищної ради звернувся до суду з позовом, у якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , всупереч вимогам ст.ст.150, 155, 180 СК України, ухиляється від виконання обов`язків по утриманню та вихованню малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого дитина перебуває в КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР. Оскільки відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, самоусунулася від їх виконання та не проявляє ніякої зацікавленості до своїх малолітньої дитини, то Орган опіки та піклування Любецької селищної ради звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

У судове засідання представники позивача та третьої особи не з`явилися, надавши до суду заяви, в яких просили справу розглядати у їх відсутність та в яких зазначили, що позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Відповідно до ст. 128 ЦПК України, вона вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. У матеріалах справи відсутній її відзив на позовну заяву, однак в матеріалах справи є заява в якій відповідачка не заперечує проти розгляду справи у її відсутність.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №122, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Батько дитини записаний зі слів матері, що підтверджується Витягом № 9 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

ОСОБА_1 народивши ОСОБА_2 та написавши заяву про тимчасове влаштування на виховання до КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР залишила її в пологовому будинку.

З довідки про склад сім`ї №11 від 23.01.2023, виданої Великозліївським старостинським округом, вбачається, що станом на 01.01.2023 з ОСОБА_4 зареєстровані в АДРЕСА_1 , колишня дружина ОСОБА_1 , яка зареєстрована але фактично не проживає та діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З повідомлення КЗ «Центр надання соціальних послуг» Ріпкинської селищної ради Чернігівської області № 16/02-03 від 26.01.2022, № 604/01-03 від 09.11.2017 вбачається, що ОСОБА_1 будучи вагітною, за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , не створила вдома належних умов для повернення новонародженої дитини з пологового будинку.

З акту, складеного 23.01.2023 комісією у КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР, вбачається, що дитина ОСОБА_2 , 24.01.2022 з 11.04.2022 виховується у КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР на підставі заяви матері про тимчасове влаштування від 25.07.2022. За час перебування дитини у закладі, 25.07.2022 дитину відвідувала мати. Більше дитину жодного разу не відвідувала, не телефонувала, не приймала участі у її вихованні та утриманні, не вирішувала питання повернення дитини на виховання в сім`ю.

Довідкою № 02-07/70 від 23.01.2023 підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.04.2022 виховується в КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР і знаходиться на повному державному утриманні.

З повідомлення КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» ЧОР № 02-14/69 від 23.01.2023 вбачається, що центр просить вирішити питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із стягненням аліментів на користь держави.

Також, відповідно до висновку Органу опіки та піклування Любецької селищної ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , останню доцільно позбавити батьківських прав, як таку, що ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , не піклується про її фізичний, моральний і духовний розвиток.

Рішенням виконавчого комітету Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 13.02.2023 № 15 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , щодо малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Отже, оскільки ОСОБА_1 не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї малолітньої дитини, не спілкується з нею, не приймає ніякої участі в її житті, тому суд дійшов висновку, що відповідачка ухиляється від виконання, покладених на неї законодавством України, батьківських обов`язків та наміру їх виконувати не виявляє, про що свідчить її поведінка, що, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення її батьківських прав, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 2 ст. 182 ЦПК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Позивач звернувся до суду з позовом 15.02.2023.

Враховуючи те, що особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2147 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 150, 164 СК України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільний позов Органу опіки та піклування Любецької селищної ради (вул. Добринінська, 60, смт. Любеч Чернігівського району Чернігівської області) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Служба у справах дітей Любецької селищної ради (вул. Добринінська, 60, смт Любеч Чернігівського району Чернігівської області) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с.Задеріївка Ріпкинського району Чернігівської області, громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради (17510, м.Прилуки, вул.Богунська, 2-А, ), аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 15.02.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь держави судовий збір, в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що, відповідно до положень ст. 169 Сімейного кодексу України, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, особа, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Повне рішення складено 09 травня 2023 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Павленко