Справа № 301/600/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 травня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Закарпаттяобленерго» про зобов`язання вчинити дії,-

у с т а н о в и в:

21.02.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулося до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до ПрПТ «Закарпаттяобленерго», в якій просить суд зобов`язати ПАТ «Закарпаттяобленерго» укласти з ним договір оренди електрощитової, побудованої з цегли, позначеної літерою Б, загальною площею 25,5 кв.м.

Процесуальні дії по справі.

21.02.2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Іршавського районного суду Закарпатської області судову справу №301/600/23 передано на розгляд судді Золотар М.М.

22.02.2023 року суддею Іршавського районного суду Закарпатської області Золотар М.М. заявлено самовідвід у даній справі.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 22.02.2023 року заяву про самовідвід судді Золотар М.М. задоволено.

23.02.2023 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Іршавського районного суду Закарпатської області судову справу №301/600/23 передано на розгляд судді Гичка О.Б.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 27.02.2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрПТ «Закарпаттяобленерго» передано за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

30.03.2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області судову справу №301/600/23 передано на розгляд судді Голяні О.В.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

При підготовці справи до судового розгляду суддею встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 ЦПК Кодексу.

Так, статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно з ч. 9 ст. 265 ЦПК у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №915/1401/17 фактично зроблений правовий висновок, що у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в позові та в резолютивній частині судового рішення в обов`язковому порядку мають вказуватися позовні вимоги та рішення суду з кожної спірної умови договору або умови всього договору, якщо інша сторона взагалі відмовляється від укладення відповідного договору. Тобто, вирішуючи дану категорію спорів у своїх рішеннях суди повинні зазначати, зокрема, у рішенні про спонукання укласти договір умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект цього договору.

Разом з тим, проект договору оренди електрощитової, який позивач бажає укласти з ПАТ "Закарпаттяобленерго", ОСОБА_1 не надав.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України в позовній заяві повинні бути зазначені докази, що підтверджують обставини, на які посилається позивач, а згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Доказів державної реєстрації у встановленому законом порядку за позивачем на праві власності спірної електрощитової (правовстановлюючий документ, витяг, інформаційна довідка з Державного реєстру прав) ОСОБА_1 не надав. Надана позивачем перша сторінка копії договору купівлі продажу будівлі від 27.12.2006 є нечитабельною; повний текст договору в матеріалах справи відсутній.

Також позивач не надав доказів, які б свідчили, що відповідач ПАТ "Закарпаттяобленерго" дійсно без належної правової підстави використовує приміщення електрощитової за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, враховуючи, що після відкриття провадження по справі було встановлено, що заява не відповідає вимогам ч.5 ст. 177 ЦПК України, а тому на підставі ч.11 ст. 187 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків шляхом надання доказів, протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Окрім того, суддя звертає увагу, що дану справу передано за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Іршавського районного суду Закарпатської області; ухвала про передачу справи за підсудністю сторонами в апеляційному порядку не оскаржувалася.

Згідно з ч.1,ч.2 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування,якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, статтею 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність цивільних справ і зокрема в частині 1 цієї статті зазначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.42 постанови від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст.181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року справа №638/1988/17 визначено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі №910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч.3 ст.30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Позиція Великої Палати Верховного Суду ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом даного позову у цій справі є зобов`язання відповідача укласти з позивачем договір оренди електрощитової, побудованої з цегли, позначеної літерою Б, загальною площею 25,5 кв.м.

З урахуванням наведеного, дана позовна заява про зобов`язання укласти договір оренди електрощитової має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна за правилами виключної підсудності.

Разом з тим, так як відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються, справа, що надійшла з Іршавського районного суду Закарпатської області, була прийнята Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області до свого провадження.

З врахуванням вищевикладеного, суддя доводить до відома позивача зміст статті 378 ЦПК України, відповідно до якої судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 187 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Закарпаттяобленерго» про зобов`язання вчинити дії, - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, якщо у встановлені строки вказані недоліки не будуть усунені, позов буде залишений без розгляду у відповідності до вимог п. 8 ч. 1 ст.257 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Олена ГОЛЯНА