Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
РІШЕННЯ

Іменем України

справа №133/2958/22

09.05.23

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючої судді Пєтухової Н.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області звернулось Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де позивач здійснює надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення. Споживаючи надані комунальні послуги відповідач не виконував належним чином обов`язку по сплаті коштів за отримані послуги, у зв`язку із чим виникла заборгованість в сумі 7370,73 гривень, що підтверджується розрахунком суми заборгованості за надані ВСП «Київським територіальним управлінням філії «БМЕС» АТ «Українська залізниця» послуги водопостачання та водовідведення на адресу абонента за період з грудня 2019 року по липень 2022 року включно.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 7370,73 грн, та понесених судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2481 грн.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.03.2023 вищевказану цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та надано відповідачу строк для подання відзиву.

Представник позивача жодних заяв чи клопотань на адресу суду не подавав; із наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа від 07.03.2023 вбачається, що документ (ухвала про відкриття спрощеного провадження) було надіслано та доставлено позивачу на його електронну адресу 07.03.2023.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, жодних заяв чи клопотань від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило, із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 14.03.2023.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку суми заборгованості за надані ВСП «Київська дирекція» філії «БМЕС» АТ «Укрзалізниця» послуги з водопостачання та водовідведення на адресу абонента громадянина ОСОБА_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , особистий абонентний рахунок № НОМЕР_1 , заборгованість абонента за період з 01.12.2019 по 01.08.2022 становить 7370,73 грн.

Згідно довідки начальника ВСП «Київська дирекція» філії «БМЕС» АТ «Укрзалізниця», громадянин ОСОБА_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , являється абонентом з водопостачання та водовідведення ВСП «Київська дирекція», паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Козятинським РВ УМВС, ідентифікаційний номер № НОМЕР_3 , особистий абонентний № НОМЕР_1 , станом на 01.08.2022 має заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення на суму 7370,73 грн.

Згідно із Законом України «Про захист прав споживачів», споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Надання послуг позивачем підтверджується тим, що квартира розташована за адресою АДРЕСА_1 , належить до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення. Користування квартирою у багатоповерховому житловому будинку без отримання послуг з водопостачання і водовідведення, є неможливим.

Суду не надано доказів того, що квартира за адресою АДРЕСА_1 , від`єднана від систем централізованого водопостачання і водовідведення.

Таким чином, позивач являючись виконавцем послуг, договірні забов`язання, щодо надання послуги водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 , виконав в повному обсязі.

Проте, позивачем не надано будь-яких доказів, які б вказували, що саме відповідач ОСОБА_1 є споживачем даних послуг та зареєстрований за вищевказаною адресою або являється власником вказаної квартири.

Згідно наявної в матеріалах справи відповіді Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Козятині» від 22.12.2022, не підтверджено факт реєстрації місця проживання громадянина ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , з 01.04.1999.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.ч. 1,3, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 23 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019, № 690, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, плата за послугу розраховується виходячи з розміру тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.

Згідно п. 24 і п. 25 цих Правил споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором; споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення договору; розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць; оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором.

У відповідності до п. 33 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 за № 690, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 85 чинній з 04.02.2022, плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг,визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Згідно із вищевказаними Правилами, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг, є календарний місяць. Згідно з п. 37 Правил, оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. Пунктом 38 Правил визначено, що споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до п. 39 Правил, споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте позивачем не доведено факт, що саме ОСОБА_1 є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 , які надаються позивачем за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України. кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 77ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Суд, дослідивши та оцінивши, відповідно належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до висновку що у задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат.

Так, оскільки позов залишено без задоволення, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 за № 690, в редакції чинній до 04.02.2022, Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 за № 690, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 85, чинній з 04.02.2022, ст.ст. 11, 15, 16, 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст.ст. 610, 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10-13, 76-83, 89, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його постановлення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його постановлення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 09.05.2023