Справа № 462/4234/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

20 березня 2023 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мруць І.С.,

за участю секретаря судового засідання Грицак А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - Угриновської Юлії Володимирівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності, визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 28.02.2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності, визнання права власності в порядку спадкування - відмовлено.

Представник відповідача адвокат Угриновська Ю.В. звернулася до суду із клопотанням про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій просить стягнути позивача на користь відповідача 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Суд ухвалив розглядати питання про ухвалення додаткового рішення за відсутності учасників справи, оскільки в силу норм ч.4 ст. 270 ЦПК України суд викликає їх у разі необхідності.

Перевіривши матеріали справи в межах доводів заяви, поданої представником ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

За змістом ч.8 ст.141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченомуст.270 цього Кодексу.

До закінчення судових дебатів представник відповідача, відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, зробила заяву щодо подання доказів про розмір понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Також встановлено, що в силу положень ч.8 ст.141 ЦПК України представником відповідача своєчасно подано відповідну заяву та докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.15 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч.ч. 5, 6 ст.137 у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст.182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч.ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Представником відповідача разом із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору про надання правової допомоги, укладеного 27.05.2022 року №11-05/22 між Угриновською Ю.В. та ОСОБА_1 , розрахункову квитанцію від 02.03.2023 року, копію додатку №3 до Договору №11-05/22 від 27 травня 2022 року, Акт про надання послуги від 02.03.2023 року, згідно якого адвокатом надано клієнту правову допомогу на суму 10000 грн. (а.с.68-72).

Представником відповідача 06.03.2032 року скеровано позивачу поштовою кореспонденцією копію клопотання про відшкодування витрат з додатками, що підтверджується фіскальним чеком (а.с.65). Заяв, клопотань від ОСОБА_3 чи його представника до суду не надходило.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що надані представником відповідача докази підтверджують понесення відповідачем витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, позивач не подав до суду заперечень щодо заявленого клопотання. А відтак, суд вважає за необхідне стягнути з позивача в користь відповідачки 10000 грн. витрат на правову допомогу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З огляду на викладене, наявні обґрунтовані підстави визначені ст.270 ЦПК України щодо ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 268, 270 ЦПК України, суд -

ухвалив:

стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя: І.С. Мруць