Справа №: 398/1155/22
провадження №: 2/398/660/23
"06" березня 2023 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Нероди Л.М.,
з участю секретаря Міщенко С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
При зверненні до суду позивач в позовній заяві зазначив, що 17.06.2016 року до позивача звернувся ОСОБА_2 з проханням надати в борг позику в розмірі 200 доларів США терміном на 1 місяць. Позивач надав відповідачу в борг зазначену суму, про що відповідач написав йому розписку на зазначив, що суму боргу поверне не пізніше 17.07.2016 року.
23.01.2017 року ОСОБА_2 знов звернувся до позивача з проханням позичити гроші в розмірі 100 доларів США терміном на 1 місяць.
31.07.2017 року позивач позичив ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 150 доларів США терміном на 1 місяць.
19.02.2018 року ОСОБА_2 позичив у позивача грошові кошти в розмірі 300 доларів США терміном до 19.07.2018 року.
Всі грошові позики були оформлені в простій письмовій формі у вигляді розписок. Минав час, проте, відповідач так і не повернув позивачу грошові кошти, на телефонні дзвінки не відповідав, уникав зустрічей з позивачем.
11.01.2020 року позивач та відповідач зустрілися та відповідач написав заяву з проханням продовжити йому термін повернення боргу на 6 місяців. Проте, за спливом терміну відповідач борг так і не повернув, що, в свою чергу, спонукало позивача звернутися до суду.
Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлдений належним чином, надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, правом подачі відзиву не скористався.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.08.2022 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Згідно ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Згідно розписки, яка складена 17.06.2016 року в м.Олександрія ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , взяв у борг у ОСОБА_1 200 доларів США строком на 1 місяць та зобов`язався повернути борг не пізніше 17.07.2016 року. У випадку прострочення платежу зобов`язався повертати борг разом з пенею з розрахунку 0,33% за кожен день простроченя.
Згідно розписки від 23.01.2017 року, яка складена в м.Олександрія ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 100 доларів США на 1 місяць та зобов`язався повернути борг не пізніше 23.02.2017 року, у випадку прострочення боргу зобов`язався повертати борг разом з пенею з розрахунку 0,33% за кожен день простроченя.
Згідно розписки від 31.07.2017 року, яка складена в м.Олександрія ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 150 доларів США на 1 місяць та зобов`язався повернути борг не пізніше 30.09.2017 року, у випадку прострочення боргу зобов`язався повертати борг разом з пенею з розрахунку 0,33% за кожен день простроченя.
Згідно розписки від 19.02.2018 року, яка складена в м.Олександрія ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 300 доларів США на 5 місяців та зобов`язався повернути борг не пізніше 19.07.2018 року, у випадку прострочення боргу зобов`язався повертати борг разом з пенею з розрахунку 0,33% за кожен день простроченя.
Згідно заяви від 11.01.2020 року, яка складена в м.Олександрія ОСОБА_2 просить подовжити строк повернення боргу на 6 місяців.
Згідно скріну з сайта офіційний курс долара до гривні станом на 25.07.2022 року становить 36,5686 грн. за 1 долар США.
ОЦІНКА СУДУ
Судом встановлено, що 17.06.2016 року, 23.01.2017 року, 31.07.2017 року та 19.02.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договори позики, відповідно до яких позивач (позикодавець) передав у власність відповідача (позичальника) грошові кошти в загальній сумі 750 (сімсот п`ятдесят) доларів США, а відповідач зобов`язався повернути зазначені кошти - 100 доларів США до 17.07.2016 року, 100 доларів США до 23.02.2017 року, 150 доларів США до 30.09.2017 року, 300 доларів США до 19.07.2018 року.
На підтвердження отримання зазначених коштів позичальник 17.06.2016 року, 23.01.2017 року, 31.07.2017 року та 19.02.2018 року написав розписки, в яких йдеться про отримання ним від позикодавця коштів у вказаній сумі та строк їх повернення, також зазначивши, що у випадку неповернення суми в зазначений строк зобов`язується погашати борг з пенею з розрахунку 0,33% за кожен день прострочки.
Відтак грошове зобов`язання відповідача перед позивачем вбачається з розписок, які підписані відповідачем, що відповідає вимогам простої письмової форми, якою оформлена укладена між сторонами угода згідно ст. 207 та ч. 2 ст. 1047 ЦК України.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22.08.2019 року по справі № 369/3340/16-ц, провадження № 61-7418св18, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.
Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.
Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.
Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.
У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.
Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.
Відповідачем не надано суду доказів того, що договір позики, який укладено між сторонами є нечинними, його дійсність не спростована. Позову про визнання правочину недійсним (удаваним) відповідач не подавав, відповідних судових рішень щодо встановлення таких обставин суду не надано. З огляду на положення цивільного законодавства даний правочин є укладеним, нікчемним законом не визнаний.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог позивачем ставиться питання про стягнення з відповідача суми боргу в гривневому еквіваленті станом на 21.07.2022 рік по курсу НБУ, що не суперечить нормам права.
Щодо стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми суд зазначає наступне
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються в тому числі на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України).
Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Доказів виконання зобов`язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Суд звертає увагу на той факт, що при складанні розписок відповідачем було зазначено, що у випадку неповернення грошових коштів в зазначений в розписці період, він зобов`язується повернути борг з пенею з розрахунку 0,33% за кожен день прострочки, що є не зовсім коректним твердженням, оскільки суду не зрозуміло чи це є 33% чи необхідно вирахувати 0,33 від суми боргу.
Окрім цього, суд зазначає, що відповідно до п.5 ч.3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» несправедливими є умови договору щодо встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості продукції - суми кредиту) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
На підстав вищевикладеного, з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача є право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12.
У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.
Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.
Суд перевіривши розрахунок позивача, який міститься в позовній заяві, зазначає що він є невірним.
Розраховуючи суму пені суд виходив з наступного
200 (доларів США) х 2195 (кількість днів з 17.07.16 по 21.07.22) х 0,03 : 365 = 36,08 доларів США
100 доларів США х 1973 (кількість днів з 23.02.17 по 21.07.22) х 0,03 : 365 = 16,21 доларів США
150 доларів США х 1754 (кількість днів з 30.09.2017 по 21.07.22) х 0,03 : 365 = 21,62 доларів США
300 доларів США х 1462 (кількість днів з 19.07.18 по 21.07.22) х 0,03 : 365 = 36,05 доларів США
Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що сума 3 % річних від простроченої суми, яка підлягає задоволенню становить 109,96 доларів США, що становить в гривневому еквіваленті станом на 21.07.2022 року 5339,38 грн.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення 3 % річних від простроченої суми заборгованості є законними та обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню з урахуванням розрахунків здійснених судом в сумі 109,96 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 21.07.2022 року дорівнює 5339,38 грн.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 535,68 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його олошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.03.2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА