Справа № 545/4005/21
Провадження № 2/545/97/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2023 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Потетій А.Г.,

за участю секретаря - Явдоченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Л.В.С.», про відшкодування збитків та моральної шкоди та за зустрічним позовом Приватного підприємства «Л.В.С.» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, про стягнення коштів з відповідача посилаючись на те, що 05 квітня 2019 року між мною ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Л.В.С.» в особі директора Лесь В.С. було укладено договір найму (оренди) належного йому транспортного засобу (далі - Договір), який посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сокирченко Т.П. та зареєстровано в реєстрі за № 450, що підтверджується копією даного договору, а також копією довідки виданої Територіальним сервісним центром МВС №5341 від 12.10.2021 року, які додані до позовної заяви.

Відповідно до п.1.1. Договору, - у порядку та на умовах, визначених цим договором. Наймодавець передав, а Наймач приймав у строкове платне користування майно, як предмет найму, а саме транспортний засіб зазначений у пункті 1.2. Договору.

Згідно п.1.2. та п.1.2.1. Договору предметом найму є автомобіль спеціалізований

Вантажний спеціалізований сідловий тягач - Е марки RENАULT, модель MAGNUM 460, 2008 року випуску, шасі (рама, кузов) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований ТСЦ 5341 16.01.2019 року, Свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , видане ТСЦ 5341 16.01.2019 року.

Відповідно до п.1.3 Договору, - цільове призначення предмету найму : здійснення вантажних перевезень. Територія перевезень - по Україні та за її Межами, з правом участі у міжнародному русі.

Згідно з п.2.1 Договору до обов`язків наймодавця входить:

п. 2.1.1. Протягом 3-х днів пісня набуття чинності Договору, за актом прийому-передачі передати Наймачу ТЗ, технічний стан, обладнання та комплектація яких відповідав вимогам Правил дорожнього руху України, інструкції заводу-виробника ТЗ, державних стандартів, чинних нормативно-правових актів, технічної документації.

п. 1.1.2. Передати наймачу документацію, яка потрібна для експлуатації ТЗ.

п. 2.1.3.3атрахувати предмет договору у 3-й денний трок після підписання цього договору.

Відповідно до п.2.3. Договору до обов`язків наймача входить:

п. 2.3.1. Прийняти Предмет договору в триденний строк після підписання цього Договору.

п. 2.3.2. Використовувати предмет Договору виключно з метою здійснення перевезення вантажів в Україні та за її межами.

п. 2.3.3. Письмово повідомляти Наймодавця про всі заплановані перевезення вантажів по Україні та за її межами шляхом направлення відповідних документів щодо запланованого перевезення.

п. 2.3.4. Сплачувати Наймодавцю орендну плату у строки та на умовах, визначених цим Договором.

п. 2.3.5. Підтримувати транспортний засіб у належному технічному стані,

п. 2.3.6. Нести витрати, пов`язані з використанням транспортного засобу, забезпечувати його збереження, забезпечувати ТЗ паливно-мастильними матеріалами, а також сплачувати податки, збори та інші обов`язкові платежі.

п. 2.3.7. Допускати до керування ТЗ осіб, які мають посвідчення водія та кваліфікацію необхідні для керування ТЗ відповідної категорії.

п. 2.3.10. Після припинення дії Договору протягом 3х днів за актом повернути ТЗ Наймодавцю у технічному стані, що відповідає вимогам підпункту 2.1.1. Договору з урахуванням нормального зношення ТЗ за час найму, та повернути документацію згідно підпункту 2.1.2. Договору.

Згідно з п. 3 Договору встановлено плату за користування (орендну плату):

п. 3.1. Розмір плати за користування ТЗ становить 600 (шістсот) гривень на місяць.

п. 3.2. Сума договору становить 23 800 (двадцять вісім тисяч вісімсот) гривень.

п. 3.3. Орендна плата перераховується на поточний рахунок Наймодавця одним платежем до 01 січня кожного року за попередній рік.

Відповідно до п.4.1. Договору, договір набуває чинності з моменту його підписання і нотаріального посвідчення та діє чотири роки, тобто до п`ятого квітня дві тисячі двадцять третього року (05.04.2023 р.).

Згідно з п. 4.3. Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за даним договором Сторони несуть відповідальність відповідно до вимог чинного законодавства України.

06 квітня 2019 року, на виконання умов вищевказаного Договору мною ОСОБА_1 , як Наймодавцем було передано Наймачу ПП «Л.В.С.» транспортний засіб RENAULT MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а Наймачем ПП «Л.В.С.» було прийнято даний транспортний засіб як предмет договору, а також зареєстровано за Наймачем ПП «Л.В.С.» у встановленому законом порядку право на користування даним ТЗ строком до 05.02.2023 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 06.04.2019 року серії НОМЕР_4 .

Однак, в подальшому відповідач належним чином не виконував умови договору, а саме не сплачував Наймодавцю орендну плату у строки та на умовах, визначених цим Договором та не повідомляв Наймодавця про всі заплановані перевезення вантажів по Україні та за її межами шляхом направлення відповідних документів щодо запланованого перевезення.

Також відповідачем було порушено умову договору, щодо забезпечення збереження транспортного засобу.

Так, 09.03.2021 року директор ПП «Л.В.С.» зателефонував позивачу ОСОБА_1 та повідомив, що 09.03.2021 року за адресою с. Гоптівка, Дергачівського району Харківської області по вул. Прикордонна на території пункту пропуску «Гоптівка» на виїзд з України, з вини їх водія сталося загорання належного позивачу автомобіля RENAULT MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобіль повністю згорів.

Вище вказане підтверджується довідкою про результати розгляду заяви гр. ОСОБА_3 ITC «ІПНПУ» №2157 від 09.03.2021 року виданою 06.04.2020 року ДОП ВП №3 ХРУП №3 ст. лейтенантом поліції Палієм В`ячеславом погодженою Начальником СП ВП № 3 ХРУП №3 підполковником поліції Максимом Стецина та затвердженою Начальником відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 в Харківській області підполковником поліції Артемом Аргуновим, з якою зокрема вбачається що, -

«09.03.2021 року до ВП № 3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області по телефону від чергової ДСНС Чайка щодо повідомлення чергового МАПП Гоптівка, про те, що за адресою с. Гоптівка, вул. Прикордонна на території пункту пропуску «Гоптівка» на виїзд з України, сталося загорання автомобіля «Фура». При виїзді на місце події в ПП «Гоптівка» на виїзд із України сталося загорання кабіни автомобіля Рено Магнум д.н. НОМЕР_2 , білого кольору, 2008 р.в. НОМЕР_5 та причепа 3 м2, сірого кольору, водій даного автомобіля ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_1 , якого доставлено до 4ї лікарні м. Харкова з діагнозом опіки 1,2,3 ступенів голови та верхніх кінцівок, стан здоров`я задовільний. Останній перевозив вантаж металеві тракторні колеса (Власник Кременчуцький колісний завод) - отримувач Агроколеса м. Бєлгород Р.Ф. Вантаж від пожежі не постраждав. Причина пожежі - вибух газового балону на якому в кабіні водій даного автомобіля розігрівав їжу.

Опитаний гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказав, що 09.03.2021 року о 09.00 він заступив на службу головного державного інспектора митного поста «Щербаківка». Близько 19:30 год. до пропускного пункту приїхав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на автомобілі Рено Магнум д.н. НОМЕР_2 . Близько 20:10 год. на пропускному пункті стався вибух. Після цього через декілька секунд сталося загорання вказаного автомобіля Рено Магнум д.н. НОМЕР_2 . Зі слів гр. ОСОБА_2 стало відомо гр. ОСОБА_4 , що в кабіні даного автомобіля водій мав в користуванні персональну туристичну пічку з газовим балоном для розігріву їжі.

Згідно звіту головного фахівця відділу цивільного захисту Дергачівського РУ ГУ ДСНС України у Харківській області про пожежу 09.03.2021 року, що виникла у вантажному автомобілі марки RENAULT MAGNUM д.н.з НОМЕР_2 , білого кольору, 2008 року випуску, за адресою: Харківська область, Дергачівський район, митний пост «Магістральний» Харківської митниці ДФС, пункт пропуску «Гоптівка» де зазначено, що об`єкт пожежі вантажний автомобіль марки RENAULT MAGNUM д.н.з НОМЕР_2 , білого кольору, 2008 року випуску, в результаті пожежі було знищено кабіну та моторний відсік вантажного автомобіля та пошкоджено причіп. Автомобіль зареєстровано на приватне підприємство «Л.В.С.» за адресою: АДРЕСА_2 . Також в результаті пожежі громадянин ОСОБА_2 був госпіталізований до лікарні з опіками.

Також в даному акті зазначено, що при проведенні огляду місця виникнення пожежі (вибуху), стало відомо, що першочергово стався сильний вибух у кабіні автомобіля, після чого відразу трапилася сильна пожежа, де полум`ям було охоплено одразу всю частину кузова разом з моторним відсіком. На місці пожежі було знайдено металевий балон орієнтовно на 5 літрів. Який переважно використовується для живлення газопостачанням газові обладнання для приготування їжі, з чого можна зробити висновок, що ймовірна причина виникнення пожежі пов`язана з займанням газоповітряної суміші яка виникла внаслідок утворення одного з джерел запалювання, що відносяться до групи «Теплові прояви іскор різного походження», «Теплові прояви електричної енергії» або «Відкрите полум`я».

Опитаний ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказав, що 09.03.2021 року приїхав до МАПП «Гоптівка» для того щоб доставити вантаж в Росію. В порядку черги наближаючись до пропускного пункту він подав документи для таможної реєстрації. Після чого повернувся до автомобіля RENAULT MAGNUM д.н.з НОМЕР_2 після невеликої протяжки знаходився за кермом, почув хлопок, побачив, що лопнув побутовий газовий балон ємністю 5 літрів. Відкрив вікна і перебував в попередньому положенні за кермом даного автомобіля. Приблизно через 2-3 хвилини знову почув хлопок від якого виник вогонь. Його ударною хвилею викинуло із автомобіля. Після чого гр. ОСОБА_2 піднявся і кинувся гасити вогонь підручними матеріалами. Також пояснив, що на фірмі «ЛВС» працює близько одного року офіційно, згідно законодавства. Стаж роботи близько двадцяти років. Претензій ні до кого немає.»

Крім того, вище вказані фактичні обставини справи також підтверджуються Рапортом т.в.о. начальника ВП №3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 09.03.2021 року, листом Дергачівського районного управління ГУ ДСНС України у Харківській області про надання матеріалів про пожежу від 09.03.2021 року, рапортом начальника караулу 53 -ДПРЧ ГУ ДСНС України у Харківській області від 09.03.2021 року, актом про пожежу від 09.03.2021 року та фото ілюстрованою таблицею за фактом виникнення пожежі 09.03.2021 року у вантажному автомобілі марки RENAULT MAGNUM д.н.з НОМЕР_2 .

Окрім того, факт перебування водія ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у трудових відносинах з ПП «Л.В.С.» та закріплення за ним транспортних засобів ПП «Л.В.С.» підтверджується наказом ПП «Л.В.С.» № 54-П від 24 березня 2020 року «про призначення водія та його закріплення за транспортним засобом ПП «Л.В.С.».

Згідно Висновку експертного дослідження від 21.05.2021 року № ЕД-19/117-21/5089-АВ складеного Полтавським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України - матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля RENAULT MAGNUM 460, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті пожежі 09.03.2020 року, станом на момент огляду - 06.05.2021 року становить 384 390 (триста вісімдесят чотири тисячі дев`яносто) гривень.

19.07.2021 року ОСОБА_1 було направлено поштою на адресу ПП «Л.В.С.» листа з Повідомленням про відмову від договору найму, в якому ОСОБА_1 повідомив відповідача про свою відмову від вищевказаного договору найму на підставі ст.782 ЦК України, оскільки наймач не вносить плату за найм речі та вимагав негайно повернути йому транспортний засіб марки RENAULT, модель MAGNUM 460, 2008 року випуску, шасі (рама, кузов) № НОМЕР_6 .A000009239, реєстраційний номер НОМЕР_2 у стані , в якому він був одержаний наймачем, з урахуванням нормального зносу і оформити передачу вказаного майна відповідним актом приймання передачі не пізніше ніж протягом 3 днів з моменту отримання даного повідомлення.

30 липня 2021 року ОСОБА_1 на свою поштову адресу отримав від ПП «Л.В.С.» лист-відповідь на своє повідомлення, який був датований 26 липня 2021 року.

У вказаній відповіді відповідач вказує, що 22.07.2021 року отримав повідомлення ОСОБА_5 про відмову від договору найму, однак категорично з ним не погоджується , оскільки вважає що у позивача відсутні для цього підстави, посилаючись на те, що у 2019 та 2020 роках підприємством нібито виконані ремонтні роботи з заміною частин даного автомобіля у зв`язку з чим підприємство не проводило орендну плату.

Також у вказаному листі відповідач запропонував позивачу самостійно забрати автомобіль, який постраждав від пожежі та знаходиться на автостоянці за адресою АДРЕСА_3 , а також запропонував розірвати договір найму за взаємною згодою сторін та провести переговори щодо врегулювання спірних питань, що виникли під час його виконання.

Разом з тим, усні переговори між сторонами не закінчились успіхом, оскільки сторони не дійшли взаємної згоди щодо врегулювання спірних питань з приводу завданих відповідачем збитків.

Внаслідок чого, 25.10.2021 року ОСОБА_1 направив на поштову адресу відповідача ПП «Л.В.С» лист з Досудовою вимогою в якій просив здійснити перерахування на його особовий рахунок за реквізитами згідно довідки, яка додана до даної вимоги наступні суми коштів: - 13 800 грн. заборгованість з орендної плати за Договором оренди транспортного засобу (з розрахунку 5400 грн. за 9 місяців оренди в 2019 році + 7200 грн. за 12 місяців оренди в 2020 році + 1200 грн. за два місяці оренди в 2021 році.); 384 390 грн. збитки, завдані у зв`язку із пошкодженням його транспортного засобу, 14 200 грн. - упущеної вигоди, 50 000 грн. - моральної шкоди.

В обгрунтування вище вказаної досудової вимоги ОСОБА_1 також зазначив, що жодних погоджень на проведення підприємством робіт з капітального ремонту його транспортного засобу він не надавав та жодних повідомлень з боку підприємства про те, що його ТЗ потребує капітального ремонту він не отримував, так само як і не отримував жодних повідомлень про зарахування вартості ремонту в рахунок плати за найм речі та жодних документальних підтверджень того, що підприємством дійсно було проведено вказані роботи на вказані суми, а отже посилання відповідача на те що підприємство не здійснювало орендної плати з огляду на проведення вказаних ремонтних робіт не підтверджується жодними належними та допустимими доказами і суперечить положенням укладеного договору ( п.2.1.5. та 2.1.6) та положенням ст.776 ЦК України.

Пропозиція підприємства щодо розірвання Договору найму за взаємною згодою сторін також не може бути прийнята, оскільки по даному договору у відповідача існує заборгованість по орендній платі внаслідок чого та на підставі ст..782 ЦК України, позивачем і було направлено відповідачу повідомлення про відмову від договору найму.

При цьому відмова від договору найму є одностороннім правочином, а тому не вимагає згоди іншої сторони й /або нотаріального посвідчення, а отже укладений договір с розірваним з моменту отримання підприємством повідомлення, а саме з 22.07.2021 року, як зазначено у відповіді відповідача.

Пропозиція відповідача передати позивачу його ТЗ , який пошкоджений внаслідок пожежі, також не може бути прийнята позивачем, та суперечить як умовам укладеного між сторонами договору п.2.3.10 так і вимогам цивільного законодавства, а саме ч.1 ст.785 ЦК України.

Оскільки усні переговори про врегулювання спірних питань що виникли під час виконання даного договору не закінчились успіхом і домовленості на даний час з вищевказаних питань між сторонами не досягнуто, позивач вимушений звернутись до підприємства з досудовою вимогою.

Також ОСОБА_1 зазначив, що у випадку не задоволення його вимог, він буде вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та стягнення даних коштів в судовому порядку.

До вказаної досудової вимоги позивачем також було додано копію висновку експертного дослідження від 21.05.2021 року № ЕД-19/117-21/5089-АВ складеного Полтавським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, що підтверджується описом вкладення у цінний лист.

Разом з тим, на даний час відповідач жодної відповіді на вказану досудову вимогу не надав, матеріальних вимог позивача не задовольнив, завданих збитків, упущеної вигоди та моральної шкоди не відшкодував, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

У заяві про збільшення позовних вимог представник позивача адвокат Крекотень О.А. просить стягнути з Приватного підприємства «Л.В.С.» на користь ОСОБА_1 збитки завдані у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми в загальному розмірі - 502 312,49 грн. посилаючись на те, що згідно Висновку експерта № 407-408 від 28.10.2022 року складеного судовим експертом Полтавського відділення ННЦ «Інституту судових експертиз ім. Засл.професора М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України за результатами проведення автотоварознавчої експертизи по цивільній справі №545/4005/21 - величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки RENAULT модель MAGNUM 460, 2008 року випуску, шасі (рама, кузов) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пожеж, що сталась 09.03.2021 року, станом на 09.03.2021 року та станом на час огляду приймається у розмірі його ринкової вартості на момент пошкодження 09.03.2021 року і складає: 384 325, 22 грн. (триста вісімдесят чотири тисячі триста двадцять п`ять гривень двадцять дві копійки).

Разом з тим, як вбачається з ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене ч.2 ст.625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний,а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться зокрема у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс і постанові Великої палати Верховного суду від 16.01.2019 року у справі №14-446цс18.

Таким чином, на даний час, стягненню з відповідача підлягає вищевказана сума матеріально збитку (сума заборгованості) з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що складає 502 312,49 грн. виходячи з наступного розрахунку:

Основна сума заборгованості за період з 10.12.2021 (дата звернення до суду з позовом) по 22.11.2022 (дата проведення розрахунку) складає 384325,22 грн. (розмір матеріального збитку).

Індекс інфляції за весь період = (100.6 : 100) х (101.3 : 100) х (101.6 : 100) х (104.5 : 100) х (103.1 : 100) х (102.7: 100) х (103.1 : 100) х (100.7: 100) х (101.1 : 100) х (101.9: 100) х (102.5: 100) х (100.7 : 100) х (100.7 : 100) = 1.273629

Інфляційне збільшення = 384325.22 х 1.273629 384325,22 = 105 162,39 грн.

Штрафні санкції = (сума заборгованості) х 3% х (кількість днів прострочення): (кількість днів у році) = 384325.22 х 3% х 406 : 365 = 12 824,88 грн.

У зустрічній позовній заяві, представник ПП «Л.В.С.» просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Л.В.С.» 167 975,61 грн. посилаючись на те, що 05.04.2019 року між ОСОБА_1 (надалі - Наймодавець) та Приватним підприємством «Л.В.С.» (надалі - Наймач) було укладено Договір найму (оренди) транспортного засобу на автомобіль спеціалізований вантажний - спеціалізований сідловий тягач-Е марки RENAULT, модель MAGNUM 460, 2008 року випуску, шасі (рама, кузов) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований у ТСЦ 5341 16.01.2019 року (надалі - автомобіль, транспортний засіб), свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , видане ТСЦ 5341 16.01.2019 року (надалі - Договір найму), вартість якого за домовленістю сторін було встановлено у розмірі 351 000,00 (триста п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп. (пункт 1.2.1 Договору найму).

Відповідно до пункту 2.1.5 Договору найму Наймодавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з капітальним ремонтом предмету найму, а згідно пункту 2.1.6 вказаного Договору найму - зобов`язаний відшкодувати Наймачу документально підтверджені витрати, що пов`язані із капітальним ремонтом (поліпшеннями) предмету найму, заміною агрегатів, вузлів, іншого.

До обов`язків Наймача відповідно до пунктів 2.3.5 і 2.3.6 Договору найму віднесено підтримання транспортного засобу у належному технічному стані та несення витрат, пов`язаних з використанням транспортного засобу, забезпечення його збереження, забезпечення ТЗ паливно-мастильними матеріалами, а також сплата податків, зборів, інших обов`язкових платежів.

Наймач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди Наймодавця укладати від свого імені договори перевезення, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу (пункт 2.4.1 Договору найму).

Так, 20.06.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Профіпартс Україна» (Постачальник) та Приватним підприємством «Л.В.С.» (Покупець) було укладено Договір поставки № ПУ-ПО-200618-04, відповідно до пункту 1.1. якого, Постачальник зобов`язувався протягом дії Договору постачати Покупцю товар (запасні частини для вантажних автомобілів та напівпричепів (причепів), автохімію, мастила (оливи) супутні товари для автотранспорту та інше)..., а Покупець зобов`язувався приймати товар та оплачувати його па встановлених Договором умовах.

Відповідно до вказаного Договору поставки Приватним підприємством «Л.В.С.» для транспортного засобу НОМЕР_2 було придбано:

- Відбійник, колодки гальмів на суму 1841,00 грн., що підтверджується рахунком на оплату по замовленню № 25667 від 10.04.2019 року, видатковою накладною № 24988 від 10.04.2019 року, платіжним дорученням № 5317 від 12.04.2019 року;

- РМК супорта на суму 810,00 грн., що підтверджується рахунком на оплату по замовленню № 45737 від 05.07.2019 року, видатковою накладною № 44500 від 05.07.2019 року, платіжним дорученням № 5501 від 18.07.2019 року;

- Кран 4-х контурний захисний, кран рівня підлоги кабіни, кран гальмівний на суму 4618,75 грн., що підтверджується рахунком на оплату по замовленню № 57315 від 22.08.2019 року, видатковою накладною № 55713 від 22.08.2019 року, платіжним дорученням № 5641 від 29.08.2019 року;

- Ремінь стяжний 2.5.-5t 10см skn в кількості 3 шт. на суму 1134,00 грн., що рахунком на оплату по замовленню № 63707 від 30.11.2020 року, видатковою накладною № 61598 від 30.11.2020 року, платіжним дорученням № 10861 від 11.12.2020 року;

Всього на загальну суму: 8 403,75 грн.

06.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КПП Центр» (Постачальник) та Приватним підприємством «Л.В.С.» (Покупець) було укладено Договір поставки № 548337, відповідно до пункту 1.1. якого, Постачальник зобов`язувався передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язувався прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Предметом договору є поставка запасних частин, аксесуарів до транспортних засобів та розхідних матеріалів... (пункт 1.2 цього Договору поставки).

Відповідно до вказаного Договору поставки Приватним підприємством «Л.В.С.» для транспортного засобу НОМЕР_2 було придбано:

- Сечовина для системи SCR на суму 366,24 грн., що підтверджується рахунком - фактурою 000160580/20 від 06.04.2020 року, видатковою накладною FTM74529/20 від 06.04.2020 року, платіжним дорученням № 10038 від 21.04.2020 року;

- Регулятор генератора, амортизатор кабіни RENAULT задній, кріплення болотника, фільтруючий елемент(фільтр повітря) на суму 4 265,84 гри., що підтверджується рахунком - фактурою 000307622/20 від 25.06.2020 року, видатковою накладною FTM0014480I/20 від 30.06.2020 року, платіжним дорученням № 10321 від 13.07.2020 року;

- Ремонтний комплект вилки зчеплення, вижимний підшипник зчеплення, диск зчеплення MN Ф430 TGA на суму 13 300,97 грн., що підтверджується рахунком - фактурою 000326519/20 від 06.07.2020 року, видатковою накладною FTM00151982/20 від 07.07.2020 року, платіжним дорученням № 10344 від 17.07.2020 року;

- Олива трансмісійна 75W90, рідина склоомивача літня на суму 2 225,00 грн., що підтверджується рахунком - фактурою 000332052/20 від 08.07.2020 року, видатковою накладною FTM00153183/20 від 08.07.2020 року, платіжним дорученням № 10344 під 17.07.2020 року;

- Вал розподільний, втулки розподілвалу. коромисло (рокер) клапана, доріжковий пас на суму 51 346,73 грн., що підтверджується рахунком - фактурою 000338877/20 від 10.07.2020 року, видатковою накладною FTM00169996/20 від 24.07.2020 року, платіжним дорученням № 10409 від 06.08.2020 року;

- Захист кронштейна дзеркала, фільтруючий елемент (фільтр масла) ЩС 121 в кількості 2 шт., фільтруючий елемент (фільтр масла) ОС 282, натяжний механізм ременя VOLVO/RVI DXI на суму 2 341,34 грн.. що підтверджується рахунком - фактурою 000373688/20 від 27.07.2020 року, видатковою накладною FTM00173961/20 від 28.07.2020 року, платіжним дорученням № 10425 від 10.08.2020 року;

- Захист кронштейна дзеркала MAN нижній правий, доріжковий пас на суму 406,30 грн., що підтверджується рахунком - фактурою 000381601/20 від 30.07.2020 року, видатковою накладною FTM00180977/20 від 04.08.2020 року, платіжним дорученням № 10449 від 17.08.2020 року;

- Кабель пусковий 1500А на суму 1 432,64 грн., що підтверджується рахунком - фактурою 000670996/20 від 02.12.2020 року, видатковою накладною FTM00314857/20 від 02.12.2020 року, платіжним дорученням № 10874 від 14.12.2020 року.

Всього на загальну суму: 75 685,06 грн.

02.01.2015 року між Приватним підприємством «Трак-Шина-Сервіс-1» (Постачальник) та Приватним підприємством «Л.В.С.» було укладено Договір поставки №1490115/П, відповідно до пункту 1.1 якого, Постачальник зобов`язувався поставляти Покупцеві автомобільні товари.

Відповідно до вказаного Договору поставки Приватним підприємством «Л.В.С.» для транспортного засобу НОМЕР_2 було придбано:

- Шини 385/65 К22.5 13346 131A (Dunlop) на суму 27 168,00 гри., що підтверджується рахунком на оплату № 2745 від 25.09.2019 року, видатковою накладною № 2734 від 25.09.2019 року, платіжним дорученням № 9648 від 25.10.2019 року.

Всього на загальну суму: 27 168,00 грн.

03.06.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автостиль 2011» (Постачальник) та Приватним підприємством «Л.В.С.» (Покупець) було укладено договір поставки №0306121, відповідно до пункту 1.1 якого, Постачальник зобов`язувався передати, а Покупець прийняти та оплатити продукцію на умовах даного Договору.

Відповідно до вказаного Договору поставки Приватним підприємством «Л.В.С.» для транспортного засобу НОМЕР_2 було придбано:

- Акумулятор DIESEL 225 R в кількості 2 шт. на суму 11 200,00 грн., що підтверджується рахунком на оплату № 320 від 05.11.2019 року, видатковою накладною № 954 від 05.11.2019 року, платіжним дорученням № 9698 від 05.11.2019 року;

- Акумулятор «EVOLUTION» 6СТ-225-АЗ (3) в кількості 2 шт. на суму 11 200,00 грн., що підтверджується рахунком на оплату № 145 від 03.08.2020 року, видатковою накладною № 529 від 03.08.2020 року, платіжним дорученням № 10407 від 07.08.2020 року.

Всього на загальну суму: 22 400,00 грн.

03.07.2017 року між Приватним підприємством «Л.В.С.» (Замовник) та Приватним підприємством «Авто Сфера» (Виконавець) було укладено Договір № 29 на технічне обслуговування та ремонт автомобілів, відповідно до пункту 1.1 якого. Замовник доручає, а Виконавець бере на себе обов`язки виконувати за плату систему технічного обслуговування та ремонтів дорожньо-транспортних засобів Замовника.

Відповідно до вказаного Договору поставки Приватним підприємством «Л.В.С.» для транспортного засобу НОМЕР_2 були отримані послуги:

- Шиномонтажу в комплексі R22.5, зняття і установка шини, робота з пушкою на суму 552,00 грн., що підтверджується рахунком на оплату № від 28.08.2019 року, заказом - нарядом № від 28.08.2019 року, платіжним дорученням № 5647 від 29.08.2019 року.

Всього на загальну суму: 552,00 грн.

16.08.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автофастера ЛТД» (Постачальник) та Приватним підприємством «Л.В.С.» було укладено Договір поставки № 6416, відповідно до пункту 1.1 якого. Постачальник зобов`язувався протягом дії Договору поставляти Покупцю товари (запчастини та інші супутні товари для автомобілів), а Покупець зобов`язувався приймати та оплачувати ці товари на умовах визначених цим Договором...

Відповідно до вказаного Договору поставки Приватним підприємством «Л.В.С.» для транспортного засобу В1 4787 СТ було придбано:

- Фільтр осушувана повітря WABCO, фільтр масляний. KOLBENSCHMIDT, фільтр масляний, KOLBENSCHMIDT на суму 1 505,00 грн., що підтверджується рахунком - фактурою № АФ-0226834 від 19.08.2019 року, видатковою накладною № АФ-0067098 від

19.08.2019 року, платіжним дорученням № 5632 від 23.08.2019 року.

Всього на загальну суму: 1 505,00 грн.

На підставі усного договору між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 та Приватним підприємством «Л.В.С.» для транспортного засобу НОМЕР_2 було придбано:

- Олива моторна Petro-Canada Duron UHP, вода дистильована на суму 4 501,80 грн., що підтверджується рахунком - фактурою № 738 від 20.08.2019 року, платіжним дорученням № 5616 від 20.08.2019 року.

Всього на загальну суму: 4 501,80 гри.

В період з 02.07.2020 року по 06.07.2020 року на підставі усного договору - доручення між Приватним підприємством «Л.В.С.» та фізичною особою ОСОБА_7 був проведений капітальний ремонт коробки переключення передач (КПП) автомобіля RENAULT, модель MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_2 на загальну суму 19 370,00 грн., що підтверджується розпискою останнього про отримання коштів від директора Приватного підприємства «Л.В.С.» за використані запчастини на ремонт КПП від 06.07.2020 року.

Всього на загальну суму: 19 370,00 гри.

В період з 01.07.2020 року по 07.07.2020 року на підставі усного договору - доручення між Приватним підприємством «Л.В.С.» та фізичною особою ОСОБА_8 були проведені ремонтні роботи щодо зняття та встановлення коробки переключення передач, заміни зчеплення на автомобілі RENAULT, модель MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_2 па загальну суму 3 090,00 грн., що підтверджується розпискою останнього про отримання коштів від директора Приватного підприємства «Л.В.С.» за виконані роботи від 08.07.2020 року.

Всього на загальну суму: 3 090,00 грн.

В період з 01.08.2020 року по 02.08.2020 року на підставі усного договору - доручення між Приватним підприємством «Л.В.С.» та фізичною особою ОСОБА_9 був проведений капітальний ремонт двигуна (заміна розподільника) на автомобілі RENAULT, модель MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_2 на загальну суму 5 300,00 грн., що підтверджується розпискою останнього про отримання коштів від директора Приватного підприємства «Л.В.С.» за виконані роботи від 02.08.2020 року.

Всього па загальну суму: 5 300,00 грн.

Таким чином, за час дії Договору найму Приватним підприємством «Л.В.С.» на транспортний засіб - автомобіль RENAULT, модель MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_2 було закуплено запчастин та отримано послуг по технічному обслуговуванню на загальну суму 167 975,61 грн., які позивач за зустрічним позовом просить стягнути з ОСОБА_1 .

У відзиві на первісний позов представник Приватного підприємства «Л.В.С.» просить відмовити у задоволенні первісного позову посилаючись на те, що 05.04.2019 року між ОСОБА_1 (надалі Наймодавець, Позивач) та Приватним підприємством «Л.В.С.» (надалі - Наймач, Підприємство, Відповідач) було укладено Договір найму (оренди) транспортного засобу на автомобіль спеціалізований вантажний - спеціалізований сідловий тягач- Е марки RENAULT, модель MAGNUM 460, 2008 року випуску, шасі (рама, кузов) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований у ТСЦ 5341 16.01.2019 року (надалі - автомобіль, транспортний засіб), свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 . видане ТСЦ 5341 16.01.2019 року (надалі - Договір найму), вартість якого за домовленістю сторін було встановлено у розмірі 351 000.00 (триста п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп. (пункт 1.2.1 Договору найму).

09.03.2021 року в зоні прикордонного/митного контролю МАПП «Гоптівка» за адресою: Харківська область, Дергачівський район, митний пост «Магістральний» Харківської митниці ДФС. сталася пожежа автомобіля RENAULT, модель MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_2 . внаслідок якої, автомобіль зазнав значних ушкоджень.

Основним документом, яким Позивач підтверджує отримані збитки є Висновок експертного дослідження від 21.05.2021 року за № ЕД-19/117-21 /5089-АВ (надалі - Висновок), виконаний Полтавським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, а саме судовим експертом Черноруком О.Л.

Щодо вказаного документу Приватне підприємство «Л.В.С.» вважає зазначити наступне.

Відповідно до пункту 2.3. розділу IV Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5:

на дослідження експерту надаються КТЗ та документація, що стосується його реєстрації, матеріали розслідування події, що призвела до матеріальної шкоди, а також документи, у яких зафіксовані інші вихідні дані, необхідні для вирішення поставленого питання.

у разі потреби виклик зацікавлених осіб на технічний огляд КТЗ здійснюється замовником експертизи із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду (після їх узгодження з експертом).

орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) забезпечити можливість огляду КТЗ та належні безпечні умови (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних боків тощо).

З Висновку встановлено, що на дослідження експерту був наданий автомобіль RENAULT, модель MAGNUM 460, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 та копія свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 . Будь-яких інших документів експерту не надавалося. Варто зазначити, що надане експерту свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 не співпадає з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, яке додано до позовної заяви - НОМЕР_4 .

Матеріали Висновку не містять інформації, що зацікавлені особи на технічний огляд КТЗ замовником експертизи (дослідження) викликалися, що може свідчити про не повідомлення замовником експерта про наявність таких осіб і чинного на час проведення дослідження Договору найму (оренди) транспортного засобу від 05.04.2019 року, укладеного власником КТЗ з Приватним підприємством «Л.В.С.». з огляду на що, вбачаються порушення прав підприємства (Відповідача) бузи присутніми під час технічного огляду КТЗ і висловлювати свої міркування з приводу такого огляду і обставин, що досліджувалися.

Приватному підприємству «Л.В.С.» достовірно відомо, що також підтверджується і світлинами до Висновку, замовник дослідження не міг забезпечити належний огляд КТЗ (вільний доступ, можливість огляду К`ГЗ з різних боків тощо), оскільки автомобіль під час огляду знаходився на причепі і вільний доступ з можливістю огляду КТЗ з різних боків був суттєво обмежений, що безумовно могло впливати на повноту дослідження.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судову експертизу» незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються:

кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків;

присутністю учасників процесу в передбачених законом випадках під час проведення судової експертизи.

Вказане положення Закону відображено і в абзаці чотирнадцятому пункту 4.12 розділу IV Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5, де вказано, що :

висновок експерта складається з обов`язковим зазначенням його реквізитів (найменування документа, дати та номера складання висновку, категорії експертизи (додаткова, повторна, комісійна, комплексна), виду експертизи (за галуззю знань) та трьох частин: вступної (Вступ), дослідницької (Дослідження) та заключної (Висновки).

У вступній частині висновку експерта зазначаються:

попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.

Відсутність документів щодо надзвичайної події з автомобілем у експерта призвела до можливої помилки експерта у розділі дослідження «Висновки», де він вказав, що автомобіль був пошкоджений в результаті пожежі 09.03.2020 року, що не відповідає фактичній даті надзвичайної події.

В розділі Висновку «Дослідження 1.4.» експертом наведено формулу, де одним із критеріїв є середня ціна аналогічного КТЗ, яка встановлювалася експертом із довідникової літератури і визначена в розмірі 384 390.00 грн. Варто вказати, що зазначена експертом середня ціна аналогічного КТЗ є спірною з огляду на ринкову вартість таких же автомобілів в України, що підтверджується численними оголошеннями на сайті AVTO.RІA, де середня вартість автомобіля RENAULT, модель MAGNUM 460, 2008 року випуску є 10 000,00 доларів США. що є еквівалентом 270 000,00 грн. - 280 000.00 грн.

Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір с укладеним, якщо сторони в належній формі досягни згоди з усіх його істотних умов. Істотними умовами договору є умови про його предмет, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Пунктом 1.2.1 Договору найму (оренди) транспортного засобу від 05.04.2019 року сторонами було погоджено вартість автомобіля спеціалізований ватажний спеціалізований сідловий тягач-Е марки RENAULT, модель MAGNUM 460. 2008 року випуску, шасі (рама, кузов) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 у розмірі 351 000,00 (триста п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп.

Пунктом 4.1 вказаного Договору найму передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання і нотаріального посвідчення та діє чотири роки, тобто до п`ятого квітня дві тисячі двадцять третього року.

З застосуванням прямолінійного методу нарахуванням амортизації основних засобів, за яким річна сума амортизації визначається діленням вартості, яка амортизується, на строк корисного використання об`єкта основних засобів, можна встановити залишкову вартість автомобіля:

351 000,00 грн. / 4 роки = 87 750.00 грн. у рік;

87 750,00 грн. і 12 місяців = 7 312,50 грн. у місяць.

За період роботи автомобіля з 05.04.2019 року по 08.03.2021 року амортизація склала:

7 312,50 грн. х 23 місяці = 168 187,50 грн.

Таким чином, залишкова вартість автомобіля RENAULT, модель MAGNUM 460, 2008 року випуску, шасі (рама, кузов) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 складала станом на 09.03.2021 року:

351 000,00 грн. - 168 187,50 грн. = 182 812,50 грн.

З огляду на наведені факти та розрахунки, можна дійти висновку про невідповідність вартості автомобіля вказаної у Висновку і середній по Україні ціні на аналогічний транспортний засіб.

Крім того, відповідно до частин 30.1 та 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:

транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаними аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Частиною першою статті 8 Цивільного кодексу України визначено, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Оскільки у даній справі склалися подібні за змістом цивільні відносини, вважаю, що до вказаних правовідносин можна застосувати положення стати 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Питання визначення вартості транспортного засобу після надзвичайної події (пожежі) - (вартість залишків) у Висновку експерта не досліджувалося. На думку Приватного підприємства «Л.В.С.», воно має важливе значення для розгляду вказаної справи, оскільки деякі частини автомобіля залишилися не пошкодженими і мають свою ринкову вартість, яку необхідно встановити для всебічного та правильного розгляду справи.

Щодо необхідності надання погодження Позивача на проведення капітального ремонту (поліпшення) предмету найму, заміни агрегатів, вузлів, іншого варто зазначити наступне.

Відповідно до пункту 2.1.5 Договору найму до обов`язків Наймодавця віднесено нести витрати, пов`язані із капітальним ремонтом предмету найму, а пунктом 2.1.6 вказаного Договору визначено обов`язок Наймодавця відшкодувати Наймачу документально підтверджені витрати, що пов`язані з капітальним ремонтом (поліпшеннями) предмета найму, заміною агрегатів, вузлів, іншого.

Згідно частини другої статті 776 Цивільного кодексу України капітальний ремонт речі, переданої у наші, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 1.3 Положення про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України № 102 від 30.03.1998 року (надалі - Положення) передбачено, що капітальний ремонт це - ремонт, який виконується для відновлення справності та повного або близького до повного відновлення ресурсу виробу із заміною чи відновленням будь-яких частин, у тому числі базових. Перелік базових агрегатів ДТЗ наведено у додатку «Г» зазначеного Положення.

Пунктом 1 частини третьої статті 776 Цивільного кодексу України передбачено, якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право:

1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за найм речі, або вимагати відшкодування вартості ремонту;

Поточний ремонт речі, переданої у найм, проводиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 776 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 1.3 Положення поточний ремонт це - ремонт, який виконується для забезпечення або відновлення роботоздатності виробу і полягає в заміні і (або) відновленні окремих частин (може виконуватись заявочно або за результатами діагностування агрегатним, знеособленим та іншими методами).

Згідно з положеннями пункту 2.1.6 Договору найму поточний ремонт транспортного засобу Наймодавець зобов`язаний також відшкодувати Наймачу.

Отже, сторони договору чітко обумовили, що і поточний ремонт орендованого транспортного засобу буде здійснюватися виключно за рахунок Наймодавця. що у свою чергу не суперечить положенням цивільного законодавства, яке передбачає альтернативне право сторін договору визначати такі умови.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 776 Цивільного кодексу України, пункту 2.1.6 Договору найму - Наймодавець зобов`язаний відшкодувати Наймачу понесені ним документально підтверджені витрати на проведення капітального та поточного ремонтів, заміну агрегатів, вузлів, іншого.

До обов`язків Наймача відповідно до пунктів 2.3.5 і 2.3.6 Договору найму віднесено підтримання транспортного засобу у належному технічному стані та несення витрат, пов`язаних з використанням транспортного засобу, забезпечення його збереження, забезпечення ТЗ паливно-мастильними матеріалами, а також сплата податків, зборів, інших обов`язкових платежів.

Наймач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди Наймодавця укладати від свого імені договори перевезення, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу (пункт 2.4.1 Договору найму).

З урахуванням викладеного, отримання будь-яких погоджень від Наймодавця на технічне обслуговування та ремонт автомобіля Договором найму не передбачено.

За вказаних умов, Наймачем самостійно укладалися договори (як письмові, гак і усні) на обслуговування автомобіля відповідно до призначення транспортного засобу - підтримання автомобіля у належному технічному стані та його експлуатації.

Проте, варто вказати, що ОСОБА_1 приймав особисто безпосередню участь у проведенні капітального ремонту автомобіля, що можуть підтвердити свідки, зазначені в зустрічній позовній заяві.

Так, згідно статті 778 Цивільного кодексу України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач мас право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Коментованою нормою законодавцем передбачено, що можливість проведення наймачем поліпшення об`єкта оренди та можливість відшкодування вартості проведених поліпшень, покладено в залежність від наявності згоди наймодавця саме на проведення таких поліпшень. При цьому, здійснення поліпшень потрібно відрізняти від проведення наймачем ремонту в результаті якого відновлюються якісні характеристики майна. Тобто законодавець розрізняє поняття поліпшення речі та її капітальний ремонт і встановлює для них різний режим правового регулювання та наслідків. Так, під капітальним ремонтом слід розуміти ремонт, який викликаний суттєвими пошкодженнями, псуваннями або зчосом основних частин (конструктивних елементів орендованого майна) та спрямований на їх відновлення. Поліпшення найнятої речі означає проведення певних її змін, завдяки яким значно покращується її стан, корисність, комфортабельність, зовнішній вигляд, тощо (наприклад встановлення на автомобілі додаткових пристроїв, тощо).

Щодо оплати орендної плати за Договором найму необхідно зазначити наступне.

Згідно з пунктом 2.3.4 Договору найму до обов`язків Наймача входить сплачувати Наймодавцю орендну тату у строки та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до пункту 3.3 Договору найму орендна тата перераховується на поточний рахунок Наймодавця одним платежем до « 01 » січня кожного року за попередній рік.

Тобто, в обов`язок Наймодавця входить повідомлення Наймача про реквізити його поточного рахунку. На неодноразові звернення бухгалтера Приватного підприємства «Л.В.С.» ОСОБА_10 до ОСОБА_1 з проханням надати такі реквізити - відповіді надано не було. За вказаних умов підприємство не мало змоги перераховувати орендну плату, а ОСОБА_1 до настання «відповідних подій» протягом більш ніж два роки за її отриманням не звертався.

Щодо відшкодування упущеної вигоди в розмірі 15 000,00 грн. вказує таке.

Після надзвичайної події, яка трапилась 09.03.2021 року і евакуації Приватним підприємством «Л.В.С.» автомобіля в м. Полтаву інтереси ОСОБА_1 представляла його сестра - ОСОБА_11 , яка надала довіреність № 1019 від 30.09.2020 року, посвідчену приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сокирченко Т.П. За вимогою ОСОБА_1 їй 06.04.2021 року було передано оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль для проведення експертизи.

19.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Приватного підприємства «Л.В.С.» з повідомленням про відмову від Договору найму, яке було отримано підприємством 22.07.2021 року. Керуючись статтею 782 Цивільного кодексу України Позивач повідомив, що договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Упущена вигода - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (пункт 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України).

Упущену вигоду Позивач обгрунтовує з огляду на дійсність Договору найму за звичайних умов до квітня 2023 року, але оскільки ОСОБА_1 самостійно, в односторонньому порядку, відмовився від Договору найму, забрав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, в зв`язку з чим, Договір найму є припиненим з ініціативи Наймодавця, то на думку Підприємства, він не має права на відшкодування упущеної вигоди з посиланням па чинність Договору найму.

Щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

На думку Підприємства, позивачем не наведено фактів, що обґрунтовують завдання моральної шкоди саме в такому розмірі. Посилання лише на знищення його майна ймовірною вартістю від 180 000,00 грн. до 280 000,00 грн. і на позбавлення джерела доходу в 600,00 грн. в місяць є недостатніми доказами завдання моральної шкоди та душевних страждань в розмірі 50 000,00 грн.

Жодних протиправних дій саме Відповідачем Позивачу не завдавалось. Відповідач утримував транспортний засіб в належному технічному стані, своєчасно сплачував власні кошти за його ремонт і технічне обслуговування, вживав всіх заходів щодо організації і використання автомобіля за призначенням.

В позові ОСОБА_1 зазначає про протиправну поведінку підприємства, яка виражається у повній байдужості до подій що трапились. Проте з такими висновками погодитися не можна. Те, що сталося - є нещасним випадком, будь-якого умислу на завдання шкоди у вигляді знищення майна Позивача у Відповідача не було і не могло бути. Після надзвичайної події підприємство вживало всіх можливих заходів щодо надання допомоги водію, який постраждав під час пожежі (оплата ліків та медичного обслуговування), за власні кошти евакувало автомобіль до м. Полтави і протягом тривалого часу проводило переговори з Позивачем щодо відшкодування завданих збитків. Нажаль. дані переговори закінчилися безрезультатно з огляду на різні погляди сторін на подію, що сталася, а запропонований Підприємством розмір компенсації не влаштував Позивача.

Вказані факти свідчать, що Підприємство відповідально і з повагою ставиться до Позивача і вживало всіх необхідних заходів щодо вирішення даної ситуації.

На думку Підприємства, характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань Позивача, ступень «вини» Підприємства не підтверджують зазначений Позивачем розмір грошового відшкодування моральної ніколи.

Крім того, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості. Вимоги щодо стягнення з підприємства 50 000,00 грн. моральної шкоди не відповідають в даній ситуації критеріям розумності і справедливості.

У відзиві на зустрічний позов ПП «Л.В.С.» представник відповідача за зустрічним позовом адвокат Крекотень О.А. просить відмовити у задоволенні зустрічного позову посилаючись на те, що в обгрунтування своїх вимог за зустрічним позовом ПП «ЛВС» посилається на те. що враховуючи положення ст.776 ЦК України та п.2.1.6 Договору найму - Наймодавець нібито зобов`язаний відшкодувати Наймачу понесені ним документально підтверджені витрати на проведення капітального та поточного ремонтів, заміну агрегатів, вузлів, іншого, в зв`язку з чим на думку ПП «ЛВС», вказані ним в позові витрати підлягають стягненню з Наймодавця.

Однак, з таким доводами ПП «Л.В.С.» відповідач ОСОБА_1 не погоджується виходячи з наступного.

Так, 05 квітня 2019 року між ОСОБА_1 «Наймодавець» та Приватним підприємством «Л.В.С.» в особі директора Лесь Віктора Сергійовича «Наймач» було укладено договір найму (оренди) транспортного засобу (далі Договір), який посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сокирченко Т.П. та зареєстровано в реєстрі за № 450, копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п.2.1.5 Договору, - до обов`язків наймодавця входить нести витрати пов`язані із капітальним ремонтом предмету найму.

Також, згідно з ч.2 ст.776 ЦК України, - капітальний ремонт речі, переданої у найм провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Капітальний ремонт провадиться у строк, встановлений договором. Якщо строк не встановлений договором або ремонт викликаний невідкладною потребою, капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк.

Відповідно до п.2.1.6. Договору до обов`язків Наймодавця входить відшкодувати Наймачу документально підтверджені витрати, що пов`язані із капітальним ремонтом (поліпшенням ) предмету найму,заміною агрегатів, вузлів, іншого.

Також, згідно з ч.3 ст.776 ЦК України, - якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач мас право:

1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за найм речі, або вимагати відшкодування вартості ремонту:

2) вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Отже, як вбачається з вище вказаного, умови договору повністю відповідають положенням цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Крім того, як вбачається з вище вказаної норми права та умов договору, капітальний ремонт речі, переданої у найм провадиться наймодавцем за його рахунок, а наймач має право відремонтувати річ зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за найм речі, або вимагати відшкодування вартості ремонту виключно в тому випадку, якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі у розумний строк, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору.

Разом з тим, ПП «ЛВС» як Наймач, під час дії договору жодного разу не повідомляло ОСОБА_1 як Наймодавця про те що виникла необхідність чи невідкладна потреба в проведенні капітального ремонту речі (транспортного засобу), не проведення якого перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору. Відповідно, якщо б відбулось таке звернення чи повідомлення з боку Наймача, то ОСОБА_1 згідно умов договору та норм цивільного законодавства провів би капітальний ремонт речі, переданої у найм, за власний рахунок та на вигідних йому умовах, оскільки міг би звернутись за отриманням відповідних послуг до тих підприємств, які надають дані послуги на вигідних йому умовах.

Відповідно ОСОБА_1 жодних погоджень на проведення Наймачем робіт з капітального ремонту його транспортного засобу не надавав та жодних повідомлень з боку наймача про те, що його ТЗ потребує капітального ремонту він не отримував, так само як і не отримував жодних повідомлень чи вимог від наймача про відшкодування вартості ремонту чи зарахування вартості ремонту в рахунок плати за найм речі та жодних документальних підтверджень того, що наймачем дійсно було проведено вказані роботи на вказані суми.

Окрім цього ПП «ЛВС» до позову не надано жодних доказів на підтвердження того, що предмет договору найму (автомобіль) дійсно потребував капітального ремонту не проведення якого перешкоджало його використанню відповідно до призначення та умов договору, а саме відсутні будь-які акти дефектовки, акти огляду чи акти прийому-передачі наданих послуг відповідних спеціалістів, які б підтверджували необхідність проведення капітального ремонту автомобіля та в яких би зазначалось якого саме ремонту потребував автомобіль.

Таким чином, оскільки право у Наймача вимагати відшкодування вартості ремонту виникає виключно в тому випадку, якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі у розумний строк, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, а вданому випадку наймач не повідомляв наймодавця про необхідність проведення капітального ремонту та не надав доказів існування такої необхідності, а наймодавець відповідно не відмовлявся від його проведення, то вимога ПП «Л.В.С.» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості проведеного капітального ремонту є безпідставною та необгрунтованою.

Відповідно до п.2.3.6 Договору, до обов`язків наймача входить нести витрати пов`язані з використанням транспортного засобу, забезпечувати його збереження, забезпечувати ТЗ паливно-мастильними матеріалами, а також сплачувати податки, збори, та інші обов`язкові платежі.

Також, згідно з ч.1 ст.776 ЦК України, поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, як вбачається з вищевказаного, умови договору в даному випадку також повністю відповідають положенням цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Крім того, як вбачається з вищевказаної норми права та умов договору, поточний ремонт речі, переданої у найм, так само як і витрати пов`язані з використанням транспортного засобу проводяться наймодавцем за його рахунок, а отже твердження ПП «ЛВС» про те, що наймодавець нібито зобов`язаний відшкодувати Наймачу понесені ним документально підтверджені витрати на проведення поточного ремонту є безпідставними та необгрунтованими.

Посилання позивача ПП «Л.В.С.» на п.2.1.6 Договору, як на підставу того, що Наймодавець несе витрати пов`язані з поточним ремонтом речі, оскільки в даному пункті вказано, що до обов`язків наймодавця входить відшкодувати Наймачу документально підтверджені витрати, що пов`язані із капітальним ремонтом (поліпшенням ) предмету найму, заміною агрегатів, вузлів іншого - також не заслуговують на увагу, оскільки в даному пункті договору йдеться саме про капітальний ремонт предмету найму та пов`язаних з ним заміною агрегатів, вузлів, іншого.

Так, відповідно до п.1.3. Положення про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України № 102 від 30.03.1998 р.( далі - Положення)

поточний ремонт (ПР) - ремонт, який виконується для забезпечення або відновлення роботоздатності виробу і полягає в заміні і (або) відновленні окремих частин (може виконуватись заявочно або за результатами діагностування агрегатним, знеособленим та іншими методами);

капітальний ремонт (КР) - ремонт, який виконується для відновлення справності та повного або близького до повного відновлення ресурсу виробу із заміною чи відновленням будь-яких частин, у тому числі базових;

технічне обслуговування (ТО) - комплекс операцій чи операція щодо підтримки роботоздатності або справності виробу під час використання за призначенням, зберігання та транспортування.

Окрім цього, ПП «Л.В.С.» як Наймач, під час дії договору жодного разу не повідомляло ОСОБА_1 як Наймодавця про факт проведення поточного ремонту його автомобіля чи про необхідність відшкодування його вартості. Також позивачем не надано до свого позову жодного належного та допустимого доказу того, що вказаний поточний ремонт в дійсності було проведено на автомобілі, а придбані позивачем з/ч та агрегати в дійсності були замінені на автомобілі який є предметом договору. Так до позову не додано жодних актів прийому-передачі робіт або наданих послуг спеціалізованими підприємствами, установами чи організаціями, які б підтверджували проведення вказаних робіт на автомобілі а також актів дефектовки, які б підтверджували необхідність проведення поточного ремонту автомобіля та заміну відповідних частин, вузлів і агрегатів.

Крім того, 30 липня 2021 року ОСОБА_1 на свою поштову адресу отримав від ПП «Л.В.С.» лист-відповідь на своє повідомлення про відмову від договору найму, який був датований 26 липня 2021 року, та який міститься в матеріалах справи.

У вказаній відповіді ПП «Л.В.С.» вказує, що 22.07.2021 року отримав повідомлення ОСОБА_5 про відмову від договору найму, однак категорично з ним не погоджується, оскільки вважає що у позивача відсутні для цього підстави, посилаючись на те, що у 2019 та 2020 роках підприємством нібито виконані ремонтні роботи з заміною частин даного автомобіля на суму 47 754 грн. та 104 838 грн. (разом 152 592,54 грн.) у зв`язку з чим підприємство не проводило орендну плату.

Натомість, на даний час, ПП «Л.В.С.» вже вказує іншу суму, а саме 167 975,61 грн. яку підприємство нібито витратило на ремонтні роботи по автомобілю та яку зараз вимагає стягнути з ОСОБА_1 , що також є додатковою підставою стверджувати про надуманість та безпідставність вимог підприємства.

Щодо рахунків та квитанцій доданих ПП «Л.В.С.» до позову на підтвердження нібито понесених підприємством витрат, зазначає наступне.

Так, РМК супорта на суму 810 грн. кран 4-х контурний захисний, кран рівня підлоги кабіни, кран гальмівний на суму 4 618,75 грн., ремінь стяжний в кількості 3 шт. на суму 1134 грн., регулятор генератора, амортизатор кабіни, кріплення болотника на суму 4265,84 грн., - всі ці матеріали та запчастини відповідно до п.1.3. Положення відносяться до поточного ремонту автомобіля, що відповідно до ч.1 ст.766 ЦК, п.2.3.6 Договору здійснюється за рахунок Наймача.

Також відбійник, колодки гальмів на суму 1841 грн., сечовина на суму 366 грн., олива трансмісійна, фільтр повітряний, рідина склоомивача літня, на суму 2 255 грн., захист кронштейна дзеркала, фільтр масла, натяжний механізм ременя на суму 2 341 грн., захист кронштейна дзеркала, доріжковий пас на суму 406,30 грн., кабель пусковий 1500 А на суму 1432,64 грн., шини на суму 27 168 грн., акумулятор DIESEL в кількості 2 шт. на суму 11 200 грн., акумулятор EVOLUTION в кількості 2 шт. на суму 11 200 грн., шиномонтаж на суму 552 грн., фільтр осушувана повітря, фільтр масляний на суму 1505 грн., олива моторна, вода дистильована на суму 4501,80 грн. - всі ці матеріали та запчастини відповідно до п.1.3. Положення відносяться до технічного обслуговування автомобіля та витрат пов`язаних з використанням транспортного засобу, що відповідно до п.2.3.6 Договору здійснюється за рахунок Наймача.

Таким чином, як вбачається з вище вказаного, всі ці матеріали та запчастини відповідно до п.1.3. Положення не відносяться до капітального ремонту автомобіля, а є витратами пов`язаними з використанням транспортного засобу, що відповідно до ч.1 ст.766 ЦК, п.2.3.6 Договору здійснюється за рахунок Наймача.

Крім того, як вже зазначалось вище, позивач ПП «Л.В.С.» хоч і надає рахунки та квитанції на підтвердження закупівлі даних матеріалів та запчастин, однак до позову не додано жодного доказу на підтвердження проведення відповідних робіт по заміні даних матеріалів та запчастин в автомобілі який є предметом договору, а також доказів на підтвердження необхідності заміни даних матеріалів та запчастин в автомобілі який є предметом договору, зокрема актів дефектовки, заказ-нарядів на проведення ремонтних робіт, актів приймання-передачі виконаних робіт чи наданих послуг, рахунків на проведення відповідних робіт та квитанцій про їх оплату, тощо.

Також позивачем ПП «Л.В.С.» до позову додано рахунки та квитанції на придбання ремонтного комплекту вилки зчеплення, вижимного підшипника зчеплення, диску зчеплення на суму 13 300,97 грн. валу розподільного, втулки розподіл валу, коромисло (рокер) клапана, доріжковий пас на суму 51 346 грн.73 коп.

Крім того, в своєму зустрічному позові ПП «ЛВС» також посилається на ту обставину, що в період з 02.07.2020 року по 06.07.2020 року на підставі усного договору-доручення між ПП «Л.В.С.» та фізичною особою ОСОБА_7 був проведений капітальний ремонт коробки переключення передач (КПП) автомобіля RENAULT, модель MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_2 на загальну суму 19370 грн. на підтвердження чого позивач посилається на додану до позову копію розписки ОСОБА_12 від 06.07.2020 року.

Також позивач посилається на ту обставину, що в період з 01.08.2020 року по 02.08.2020 року на підставі усного договору-доручення між ПП «Л.В.С.» та фізичною особою ОСОБА_8 були проведені ремонтні роботи щодо зняття та встановлення коробки переключення передач, заміни зчеплення на автомобілі RENAULT, модель MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_2 на загальну суму 3090 грн. на підтвердження чого позивач посилається на додану до позову копію розписки ОСОБА_8 від 08.07.2020 року.

Окрім цього, ПП «Л.В.С.» також посилається на ту обставину, що в період з 01.08.2020 року по 02.08.2020 року на підставі усного договору-доручення між ПП «Л.В.С.» та фізичною особою ОСОБА_9 був проведений капітальний ремонт двигуна (заміна розподільника) на автомобілі RENAULT, модель MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_2 на загальну суму 5300 грн. на підтвердження чого позивач посилається на додану до позову копію розписки ОСОБА_9 від 02.08.2020 року.

Таким чином, позивач ПП «ЛВС» намагається довести ту обставину, що ним нібито було проведено капітальні ремонти предмету найму за його власні кошти, які він на даний час намагається стягнути з ОСОБА_1 .

Разом з тим, докази, на які посилається ПП «Л.В.С.» в даному випадку як на підтвердження здійснення ним капітального ремонту автомобіля, є неналежними та недопустимими до даного предмету доказування.

Так, перш за все позивач не надає жодного належного та допустимого доказу існування тієї обставини, що предмет найму, а саме автомобіль RENAULT, модель MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_2 дійсно потребував такого капітального ремонту як капітальний ремонт коробки переключення передач, зняття та встановлення коробки переключення передач, заміни зчеплення, капітальний ремонт двигуна (заміна розподільника) та заміни зазначених позивачем запчастин. Належними та допустимими доказами існування таких обставин на думку представника відповідача за зустрічним позовом, є акти дефектовки або висновки відповідних спеціалістів у автомобільній галузі про те, що автомобіль який є предметом договору дійсно потребував вказаного капітального ремонту та заміни вказаних позивачем запчастин. Однак таких доказів позивачем до позову не надано, а отже даний факт не доведено.

По друге, як на доказ проведення вище вказаних капітальних ремонтів позивач ПП «ЛВС» посилається на укладення з фізичними особами усних договорів - доручень.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Предметом договору доручення є певні юридичні дії повіреного. Вони мають бути правомірними, конкретними та здійсненними, а також чітко визначеними у договорі доручення або у виданій на його підставі довіреності.

Слід звернути увагу, що відповідно до статті 238 ЦК України повірений може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має сам довіритель.

Таким чином, посилання позивач ПП «Л.В.С.» на те, що між ним та фізичними особами були укладені усні договори-доручення про ремонт автомобілів, суперечить вище вказаним положенням цивільного законодавча, оскільки за договором-доручення можливо лише вчиняти певні юридичні дії від імені довірителя, а не надавати послуги з ремонту автомобілів.

Крім того, згідно з п.2 ч.1 ст.208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів. передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Разом з тим. як вбачається з розписок доданих позивачем до зустрічного позову, вказані правочини здійснювались протягом певного проміжку часу, а не повністю виконувались сторонами у момент їх вчинення, а отже до вказаних правочинів підлягає застосуванню положення цивільного законодавства про їх вчинення в обов`язковій письмовій формі, а не в усній формі, як зазначено позивачем.

Також, зазначає, що розписки, які додані позивачем до зустрічного позову від фізичних осіб підтверджують лише факт отримання даними фізичними особами коштів від директора ПП «Л.В.С.», а не факт проведення відповідних капітальних ремонтів, що має підтверджуватись належними доказами, зокрема актами прийому-передачі виконаних робіт або наданих послуг з чітким переліком таких робіт та послуг.

Крім того, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що вказані фізичні особи мають право, можливість та відповідну спеціальність на проведення вищевказаних робіт з капітального ремонту автомобіля.

Таким чином, оскільки позивачем за зустрічним позовом ПП «Л.В.С.» не надано жодних належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження тих обставин , на які воно посилається як на підставу своїх вимог, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив ПП «Л.В.С.» представник позивача за первісним позовом адвокат Крекотень О.А. просить задовольнити первісний позов посилаючись на те, що

в обгрунтування своїх заперечень проти позову ПП «ЛВС» у відзиві посилається на те, що враховуючи положення ст.776 ЦК України та п.2.1.6 Договору найму - Наймодавець нібито зобов`язаний відшкодувати Наймачу понесені ним документально підтверджені витрати на проведення капітального та поточного ремонтів, заміну агрегатів, вузлів, іншого, і отримання будь-яких погоджень від Наймодавця на технічне обслуговування та ремонт автомобіля Договором найму не передбачено.

Однак, з таким доводами ПП «Л.В.С.» позивач ОСОБА_1 не погоджується виходячи з наступного.

Так, 05 квітня 2019 року між ОСОБА_1 «Наймодавець» та Приватним підприємством «Л.В.С.» в особі директора Лесь Віктора Сергійовича «Наймач» було укладено договір найму (оренди) транспортного засобу (далі Договір). який посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сокирченко Т.ГІ. та зареєстровано в реєстрі за № 450, копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п.2.1.5 Договору, до обов`язків наймодавця входить нести витрати пов`язані із капітальним ремонтом предмету найму.

Також, згідно з ч.2 ст.776 ЦК України, капітальний ремонт речі, переданої у наші, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Капітальний ремонт провадиться у строк, встановлений договором. Якщо строк не встановлений договором або ремонт викликаний невідкладною потребою, капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк.

Відповідно до п.2.1.6. Договору, до обов`язків Наймодавця входить відшкодувати Наймачу документально підтверджені витрати, що пов`язані із капітальним ремонтом (поліпшенням ) предмету найму, заміною агрегатів, вузлів, іншого.

Також, згідно з ч.3 ст.776 ЦК України, - якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджав її використанню відповідно до призначення ти умов договору, наймач мас право:

1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за найм речі, або вимагати відшкодування вартості ремонту:

2) вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Отже, як вбачається з вищевказаного, умови договору повністю відповідають положенням цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Крім того, як вбачається з вищевказаної норми права та умов договору, капітальний ремонт речі, переданої у найм. проводиться наймодавцем за його рахунок, а наймач має право відремонтувати річ. зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за найм речі, або вимагати відшкодування вартості ремонту виключно в тому випадку, якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі у розумний строк, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору.

Разом з тим. ПП «ЛВС» як Наймач, під час дії договору, жодного разу не повідомляло ОСОБА_1 як Наймодавця про те що виникла необхідність чи невідкладна потреба в проведенні капітального ремонту речі(транспортного засобу) не проведення якого перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору.

Відповідно, якщо б відбулось таке звернення чи повідомлення з боку Наймача, то ОСОБА_1 згідно умов договору та норм цивільного законодавства провів би капітальний ремонт речі, переданої у найм. за власний рахунок та на вигідних йому умовах, оскільки міг би звернутись за отриманням відповідних послуг до тих підприємств, які надають дані послуги на вигідних йому умовах.

Відповідно ОСОБА_1 жодних погоджень на проведення Наймачем робіт з капітального ремонту його транспортного засобу не надавав та жодних повідомлень з боку наймача про те. що його ТЗ потребує капітального ремонту він не отримував, гак само як і не отримував жодних повідомлень чи вимог від наймача про відшкодування вартості ремонту чи зарахування вартості ремонту в рахунок плати за найм речі та жодних документальних підтверджень того, що наймачем дійсно було проведено вказані роботи на вказані суми.

Окрім цього ПП «ЛВС» до відзиву не надано жодних доказів на підтвердження того, що предмет договору найму (автомобіль) дійсно потребував капітального ремонт) не проведення якого перешкоджало його використанню відповідно до призначення та умов договору, а саме відсутні будь-які акти дефектовки, акти огляду чи акти прийому -передачі наданих послуг відповідних спеціалістів, які б підтверджували необхідність проведення капітального ремонту автомобіля та в яких би зазначалось якого саме ремонту потребував автомобіль.

Таким чином, оскільки право у на наймача вимагати відшкодування вартості ремонт) виникає виключно в тому випадку, якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі / розумний строк, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, а вданому випадку наймач не повідомляв наймодавця про необхідність проведення капітального ремонту та не надав доказів існування такої необхідності, а наймодавець відповідно не відмовлявся від його проведення, то твердження ПП «ЛВС» про те, що ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати вартість проведеного капітального ремонту є безпідставною та необгрунтованою.

Відповідно до п.2.3.6 Договору, до обов`язків наймача входить нести витрати пов`язані з використанням транспортного засобу, забезпечувати його збере,ясенин, забезпечувати ТЗ паливно-мастильними матеріалами, а також сплачувати податки, збори, та інші обов`язкові платежі.

Також, згідно з ч.1 ст.776 ЦК України, поточний ремонт речі, переданої в найм провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, як вбачається з вищевказаного, умови договору в даному випадку також повністю відповідають положенням цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Крім тою, як вбачається з вищевказаної норми права та умов договору, поточний ремонт речі, переданої у найм, так само як і витрати пов`язані з використанням транспортного засобу проводяться наймодавцем за його рахунок, а отже твердження ПП «ЛВС» про те що наймодавець нібито зобов`язаний відшкодувати Наймачу понесені ним документально підтверджені витрати на проведення поточного ремонту - є безпідставними та необгрунтованими.

Посилання позивача ПП «ЛВС» на п.2.1.6 Договору, як на підставу того, що Наймодавець несе витрати пов`язані з поточним ремонтом речі . оскільки в даному пункті вказано, що до обов`язків наймодавця входить відшкодувати Наймачу документально підтверджені витрати, що пов`язані із капітальним ремонтом (поліпшенням ) предмету найму,заміною агрегатів, вузлів, іншого - також не заслуговують на увагу, оскільки в даному пункті договору йдеться саме про капітальний ремонт предмету найму та пов`язаних з ним заміною агрегатів, вузлів, іншого.

Окрім цього, ПП «ЛВС» як Наймач, під час дії договору жодного разу не повідомляло ОСОБА_1 , як Наймодавця про факт проведення поточного ремонту його автомобіля чи про необхідність відшкодування його вартості. Також відповідачем не надано до відзиву жодного належного та допустимого доказу того, що вказаний поточний ремонт в дійсності було проведено на автомобілі . а придбані відповідачем з/ч та агрегати в дійсності були замінені на автомобілі який є предметом договору. Так до відзиву не додано жодних актів прийому-передачі робіт або наданих послуг спеціалізованими підприємствами, установами чи організаціями, які б підтверджували проведення вказаних робіт на автомобілі а також актів дефектовки які б підтверджували необхідність проведення поточного ремонту автомобіля та заміну відповідних частин, вузлів і агрегатів.

Твердження відповідача у відзиві про те, що ОСОБА_1 нібито особисто приймав безпосередньою участь у проведенні відповідачем капітального ремонту автомобіля - не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами, які повинні бути додані до відзиву.

Також, в обґрунтування своїх заперечень проти позову ПП «ЛВС» у відзиві посилається на те, що ОСОБА_5 нібито не звертався до ПП «ЛВС» за отриманням орендної плати і на неодноразові звернення бухгалтера ПП «ЛВС» ОСОБА_10 до ОСОБА_1 з проханням надати реквізити його поточного рахунку - відповіді надано не було.

Однак вказане твердження відповідача -ПП «ЛВС» також не відповідає дійсності та не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, оскільки ОСОБА_1 неодноразово звертався в усному порядку до ПП «ЛВС» з вимогами перерахувати йому орендну плату та надавав реквізити свого поточного рахунку.

Крім того, 30 липня 2021 року ОСОБА_1 на свою поштову адресу отримав від ПП «Л.В.С.» лист-відповідь на своє повідомлення про відмову від договору найму, який був датований 26 липня 2021 року, га який міститься в матеріалах справи.

У вказаній відповіді ПП «Л.В.С.» вказує, що 22.07.2021 року отримав повідомлення ОСОБА_5 про відмову від договору найму, однак категорично з ним не погоджується, оскільки вважає що у позивача відсутні для цього підстави, посилаючись на те. що у 2019 та 2020 роках підприємством нібито виконані ремонтні роботи з заміною частин даного автомобіля на суму 47 754 грн. та 104 838 грн. (разом 152 592.54 грн.) у зв`язку з чим підприємство не проводило орендну плату.

Натомість, на даний час, ПП «Л.В.С.» у відзиві вже вказує іншу причину несплати ним оренди, а саме посилається на те, що ОСОБА_1 нібито не звертався за її отриманням та нібито не надавав реквізитів свого рахунку, що також є додатковою підставою стверджувати про надуманість та безпідставність доводів відповідача.

Обов`язок відповідача сплачувати позивачу орендну плату чітко встановлений умовами договору найму (оренди) транспортного засобу та вимогами цивільного законодавства і відповідач ПП «ЛВС» в будь-якому випадку не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Також, в обгрунтування своїх заперечень проти позову ПП «ЛВС» у відзиві посилається на те, що оскільки ОСОБА_5 самостійно, в односторонньому порядку, відмовився від Договору найму, забрав свідоцтво про реєстрацію ТЗ, в зв`язку з чим Договір найму є припиненим з ініціативи Наймодавця, то на думку підприємства, позивач нібито не має права на відшкодування упущеної вигоди з посиланням на чинність Договору найму.

Однак, з таким доводами ПП «Л.В.С.» позивач ОСОБА_1 також не погоджується виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно 5 п. 1 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Як вбачається з умов Договору найму (оренди) транспортного засобу . його було укладено строком на чотири роки, тобто до 05.04.2023 року.(п.4.1 Договору). Крім того, як вже зазначалось розмір плати за користування ТЗ становив 600 гривень на місяць. Таким чином, як що б право позивача не було порушено і 09.03.2021 року його автомобіль не було знищено внаслідок пожежі, договір би продовжував свою дію, і позивач міг би за звичайних обставин реально одержувати доходи до закінчення строку дії договору, а отже вказані недотримані доходи також підлягають стягненню з відповідача як упущена вигода.

Крім того, як вбачається з вищевказаних умов договору та положень цивільного законодавства, розірвання договору з ініціативи наймодавця внаслідок порушення зобов`язання наймачем не звільняє відповідача від відповідальності, в тому числі у вигляді відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди.

Також, в обгрунтування своїх заперечень проти позову ПП «ЛВС» у відзиві посилається на те, що позивачем не наведено фактів, що обґрунтовують завдання моральної шкоди в розмірі 50000 грн., а те що автомобіль згорів, відповідач вважає - нещасним випадком.

Однак, з таким доводами ПП «ЛВС» позивач ОСОБА_1 також не погоджується.

Як вбачається з вищевказаних фактичних обставин справи, причиною пожежі внаслідок якої сталося загорання та пошкодження автомобіля RENAULT MAGNUM 460, д.н.з. НОМЕР_2 став вибух побутового газового балону ємністю 5 літрів, який водій ОСОБА_2 перевозив в кабіні автомобіля та використовував для живлення газопостачанням газового обладнання для приготування їжі. при чому водій не мав в наявності відповідно оформлених перевізних документів для перевезення небезпечних вантажів, а автомобіль не відповідав вимогам безпеки, охорони праці та екології, а також не мав відповідного маркування і свідоцтва про допущення до перевезення небезпечних вантажів, оскільки автомобіль не був обладнаний для перевезення небезпечних вантажів, а приватне підприємство «Л.В.С» не мало дозволу від Держпраці на виконання робіт із зберігання балонів зі стисненими, зрідженими, отруйними, вибухонебезпечними та інертними газами, їх наповнення, спорожнення та ремонту, а також на монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування та реконструкцію «посудин, що працюють під тиском понад 0.05 МПа», до яких відносяться газові балони.

З наведеного, можна зробити висновок, що пошкодження транспортного засобу сталося з вини ОСОБА_2 , який працював водієм на ГІП «ЛВС» та під час виконання своїх службових обов`язків перевозив в салоні автомобіля газовий балон, а також та з вини самого ПП «ЛВС» який не мав довільних документів на перевезення небезпечного вантажу та використання газових балонів, внаслідок чого відбулось загорання транспортного засобу в результаті якого позивачу як наймачу було завдано збитків, а не внаслідок нещасного випадку про що зазначає відповідач у відзиві в обгрунтування своїх заперечень.

Відповідно до ч.1 п.2 ч.2, ч.3-5 ст.23 ЦК України, - особа має право па відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода поляка у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Внаслідок протиправних дій з боку відповідача, які виразились в невиконанні умов договору та призвели до знищення майна позивача, а саме належного йому на праві власності автомобіля RENAULT MAGNUM 460 д.н.з. НОМЕР_2 - позивачу було завдано значної моральної шкоди, яка виразилась у його душевних стражданнях та моральних переживаннях яких позивач зазнав у зв`язку зі знищенням його майна, оскільки вказаний автомобіль має досить високу вартість, а відповідач впродовж тривалого часу відмовляється відшкодувати позивачу завдані збитки, заперечує свою вину, не відшкодував збитків до цього часу і позивач не знаю чи відшкодує йому відповідач вказані збитки взагалі.

Крім того, вказаний автомобіль був джерелом доходу позивача, а внаслідок його знищення позивач залишився без доходу який він мав намір отримувати від оренди автомобіля, що також завдає позивачу додаткових моральних страждань та душевних переживань.

Протиправна поведінка відповідача яка виражається в повній його байдужості до подій що трапились, в його небажанні йти на компроміси та знаходити спільні шляхи вирішення даної проблеми, а також категорична відмова відповідача відшкодувати позивачу збитки, відсутність навіть обіцянок з боку відповідача хоч часткового відшкодувати позивачу шкоду, також завдає позивачу неабияких душевних страждань та моральних переживань. Твердження відповідача про те, що ним нібито було запропоновано розмір компенсації який не влаштував позивача - не відповідає дійсності.

На даний час позивач не має коштів щоб самостійно відновити знищений пожежею автомобіль або купити собі аналогічний, що ставить позивача у вкарай скрутне матеріальне становище, а відмова відповідача відшкодувати його вартість, що призвело до необхідності для звернення до суду з вказаним позовом також завдає позивачу неабияких душевних страждань та моральних переживань, оскільки позивач не розуміє на який період часу затягнеться розгляд справи в суді, яким саме буде рішення суду та коли саме відповідач зможе виконати рішення суду у випадку задоволення позову та коли саме зможе відшкодувати позивачу задані збитки.

Враховуючи вищевикладене та глибину душевних страждань та моральних переживань позивача, вважає, що позивачем цілком обгрунтовано оцінено моральну шкоду, яка завдана йому відповідачем в грошовому розмірі в сумі 50 000 грн.

У запереченні на заяву про збільшення позовних вимог представник відповідача за первісним позовом адвокат Карнарук А. просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в частині збільшених позовних вимог оскільки відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відтак грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

З урахуванням викладеного, положення статті 625 Цивільного кодексу України регулює зобов`язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

Слід зазначити, що відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов`язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-74/0/4-13 від 16.01.2013 року).

Таким чином, дія частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України не поширюється на правовідносини, що виникають в зв`язку із завданням шкоди.

Насамперед, «шкода» включає до свого складу майнову і моральну шкоду. Про «збитки» мова йде лише при порушенні майнової сфери потерпілої особи. Відповідно збитки є майновими втратами потерпілої особи, що відшкодовуються у випадках завдання майнової шкоди.

Аналізуючи норми статті 22 Цивільного кодексу України у їх сукупності, а також саму назву статті - «Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди» - можна дійти висновку, що, по-перше, відшкодування збитків - це один із способів відшкодування майнової шкоди; по-друге, підставою для відшкодування збитків та шкоди є порушення цивільного права особи.

Зазначає, що вимоги частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції і 3 % річних поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання. За таких умов, грошове зобов`язання має бути узгоджене між сторонами, мати беззаперечний характер і чітко має бути визначений строк його виконання, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Як передбачено частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина 1 статті 631 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтями 251, 253 Цивільного кодексу України строком є певний періоду часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наразі, позивачем не доведена наявність прострочення у виконанні зобов`язання Приватним підприємством «Л.В.С.», оскільки:

- сума завданої йому матеріальної шкоди між сторонами не узгоджена і буде встановлюватися судом на підставі наявних у справі доказів;

- строк (термін) відшкодування завданої матеріальної шкоди між сторонами також не був і не є узгодженим на даний час, що свідчить про відсутність прострочення такого відшкодування.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом адвокат Крекотень О.А. позов ОСОБА_1 підтримав прохав задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечував. Надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позові та запереченнях на зустрічний позов.

Представник Приватного підприємства «Л.В.С.» - адвокат Карнарук А. зустрічний позов підтримав, прохав задовольнити, первісний позов визнав частково- в частині необхідності сплати ОСОБА_1 орендної плати за автомобіль та відшкодування фактичної вартості автомобіля належного ОСОБА_1 в іншій частині заперечив щодо задоволення позовних вимог. Надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в зустрічному позові та запереченнях на відзив на зустрічний позов.

Третя особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, викликався належним чином, жодних клопотань до суду не надав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства «Л.В.С.» слід відмовити з таких підстав.

Як встановлено судом, та не заперечується сторонами, 05 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Л.В.С.» в особі директора Лесь В.С. було укладено договір найму (оренди) належного йому транспортного засобу, який посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сокирченко Т.П. та зареєстровано в реєстрі за № 450, що підтверджується копією даного договору, а також копією довідки виданої Територіальним сервісним центром МВС №5341 від 12.10.2021 року, які додані до позовної заяви.

Відповідно до п.1.1. Договору, - у порядку та на умовах, визначених цим договором. Наймодавець передав, а Наймач приймав у строкове платне користування майно, як предмет найму, а саме транспортний засіб зазначений у пункті 1.2. Договору.

Згідно п.1.2. та п.1.2.1. Договору предметом найму є автомобіль спеціалізований

Вантажний спеціалізований сідловий тягач - Е марки RENАULT, модель MAGNUM 460, 2008 року випуску, шасі (рама, кузов) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований ТСЦ 5341 16.01.2019 року, Свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , видане ТСЦ 5341 16.01.2019 року.

Відповідно до п.1.3 Договору,- цільове призначення предмету найму : здійснення вантажних перевезень. Територія перевезень - по Україні та за її Межами, з правом участі у міжнародному русі.

Згідно з п.2.1 Договору до обов`язків наймодавця входить:

п. 2.1.1. Протягом 3-х днів пісня набуття чинності Договору, за актом прийому-передачі передати Наймачу ТЗ, технічний стан, обладнання та комплектація яких відповідав вимогам Правил дорожнього руху України, інструкції заводу-виробника ТЗ, державних стандартів, чинних нормативно-правових актів, технічної документації.

п. 1.1.2. Передати наймачу документацію, яка потрібна для експлуатації ТЗ.

п. 2.1.3. 3атрахувати предмет договору у 3-й денний трок після підписання цього договору.

Відповідно до п.2.3. Договору до обов`язків наймача входить:

п. 2.3.1. Прийняти Предмет договору в триденний строк після підписання цього Договору.

п. 2.3.2. Використовувати предмет Договору виключно з метою здійснення перевезення вантажів в Україні та за її межами.

п. 2.3.3. Письмово повідомляти Наймодавця про всі заплановані перевезення вантажів по Україні та за її межами шляхом направлення відповідних документів щодо запланованого перевезення.

п. 2.3.4. Сплачувати Наймодавцю орендну плату у строки та на умовах, визначених цим Договором.

п. 2.3.5. Підтримувати транспортний засіб у належному технічному стані.

п. 2.3.6. Нести витрати, пов`язані з використанням транспортного засобу, забезпечувати його збереження, забезпечувати ТЗ паливно-мастильними матеріалами, а також сплачувати податки, збори та інші обов`язкові платежі.

п. 2.3.7. Допускати до керування ТЗ осіб, які мають посвідчення водія та кваліфікацію необхідні для керування ТЗ відповідної категорії.

п. 2.3.10. Після припинення дії Договору протягом 3х днів за актом повернути ТЗ Наймодавцю у технічному стані, що відповідає вимогам підпункту 2.1.1. Договору з урахуванням нормального зношення ТЗ за час найму, та повернути документацію згідно підпункту 2.1.2. Договору.

Згідно з п. 3 Договору встановлено плату за користування (орендну плату):

п.3.1. Розмір плати за користування ТЗ становить 600 (шістсот) гривень на місяць.

п. 3.2. Сума договору становить 23 800 (двадцять вісім тисяч вісімсот) гривень.

п. 3.3. Орендна плата перераховується на поточний рахунок Наймодавця одним платежем до 01 січня кожного року за попередній рік.

Відповідно до п.4.1. Договору, - договір набуває чинності з моменту його підписання і нотаріального посвідчення та діє чотири роки, тобто до п`ятого квітня дві тисячі двадцять третього року (05.04.2023 р.).

Згідно з п.4.3. Договору - у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за даним договором Сторони несуть відповідальність відповідно до вимог чинного законодавства України.

06 квітня 2019 року, на виконання умов вище вказаного Договору ОСОБА_1 , як Наймодавцем було передано Наймачу ПП «Л.В.С.» транспортний засіб RENAULT MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а Наймачем ПП «Л.В.С» було прийнято даний транспортний засіб як предмет договору, а також зареєстровано за Наймачем ПП «Л.В.С» у встановленому законом порядку право на користування даним ТЗ строком до 05.02.2023 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 06.04.2019 року серії НОМЕР_4 .

Однак, в подальшому відповідач належним чином не виконував умови договору, а саме не сплачував Наймодавцю орендну плату у строки та на умовах, визначених цим Договором та не повідомляв Наймодавця про всі заплановані перевезення вантажів по Україні та за її межами шляхом направлення відповідних документів щодо запланованого перевезення.

Також відповідачем було порушено умову договору, щодо забезпечення збереження транспортного засобу.

Так, 09.03.2021 року директор ПП «Л.В.С.» зателефонував позивачу ОСОБА_1 та повідомив, що 09.03.2021 року за адресою с. Гоптівка, Дергачівського району Харківської області по вул. Прикордонна на території пункту пропуску «Гоптівка» на виїзд з України, з вини їх водія сталося загорання належного позивачу автомобіля RENAULT MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобіль повністю згорів.

Вище вказане підтверджується довідкою про результати розгляду заяви гр. ОСОБА_3 ITC «ІПНПУ» №2157 від 09.03.2021 року виданою 06.04.2020 року ДОП ВП №3 ХРУП № 3 ст. лейтенантом поліції Палієм В`ячеславом погодженою Начальником СП ВП № 3 ХРУП №3 підполковником поліції Максимом Стецина та затвердженою Начальником відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 в Харківській області підполковником поліції Артемом Аргуновим, з якою зокрема вбачається що, -

«09.03.2021 року до ВП № 3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області по телефону від чергової ДСНС Чайка щодо повідомлення чергового МАПП Гоптівка, про те, що за адресою с. Гоптівка, вул. Прикордонна на території пункту пропуску «Гоптівка» на виїзд з України, сталося загорання автомобіля «Фура». При виїзді на місце події в ПП «Гоптівка» на виїзд із України сталося загорання кабіни автомобіля Рено Магнум д.н. НОМЕР_2 , білого кольору, 2008 р.в. НОМЕР_5 та причепа 3 м2, сірого кольору, водій даного автомобіля ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_1 , якого доставлено до 4ї лікарні м. Харкова з діагнозом опіки 1,2,3 ступенів голови та верхніх кінцівок, стан здоров`я задовільний. Останній перевозив вантаж металеві тракторні колеса (Власник Кременчуцький колісний завод) - отримувач Агроколеса м. Бєлгород Р.Ф. Вантаж від пожежі не постраждав. Причина пожежі - вибух газового балону на якому в кабіні водій даного автомобіля розігрівав їжу.

Опитаний гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказав, що 09.03.2021 року о 09.00 він заступив на службу головного державного інспектора митного поста «Щербаківка». Близько 19:30 год. до пропускного пункту приїхав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на автомобілі Рено Магнум д.н. НОМЕР_2 . Близько 20:10 год. на пропускному пункті стався вибух. Після цього через декілька секунд сталося загорання вказаного автомобіля Рено Магнум д.н. НОМЕР_2 . Зі слів гр. ОСОБА_2 стало відомо гр. ОСОБА_4 , що в кабіні даного автомобіля водій мав в користуванні персональну туристичну пічку з газовим балоном для розігріву їжі.

Згідно звіту головного фахівця відділу цивільного захисту Дергачівського РУ ГУ ДСНС України у Харківській області про пожежу 09.03.2021 року, що виникла у вантажному автомобілі марки RENAULT MAGNUM д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, 2008 року випуску, за адресою: Харківська область, Дергачівський район, митний пост «Магістральний» Харківської митниці ДФС, пункт пропуску «Гоптівка» де зазначено, що об`єкт пожежі вантажний автомобіль марки RENAULT MAGNUM д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, 2008 року випуску, в результаті пожежі було знищено кабіну та моторний відсік вантажного автомобіля та пошкоджено причіп. Автомобіль зареєстровано на приватне підприємство «Л.В.С.» за адресою: Полтавська область, полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 28. Також в результаті пожежі громадянин ОСОБА_2 був госпіталізований до лікарні з опіками.

Також в даному акті зазначено, що при проведенні огляду місця виникнення пожежі (вибуху), стало відомо, що першочергово стався сильний вибух у кабіні автомобіля, після чого відразу трапилася сильна пожежа, де полум`ям було охоплено одразу всю частину кузова разом з моторним відсіком. На місці пожежі було знайдено металевий балон орієнтовно на 5 літрів. Який переважно використовується для живлення газопостачанням газові обладнання для приготування їжі, з чого можна зробити висновок, що ймовірна причина виникнення пожежі пов`язана з займанням газоповітряної суміші яка виникла внаслідок утворення одного з джерел запалювання, що відносяться до групи «Теплові прояви іскор різного походження», «Теплові прояви електричної енергії» або «Відкрите полум`я».

Опитаний ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказав, що 09.03.2021 року приїхав до МАПП «Гоптівка» для того щоб доставити вантаж в Росію. В порядку черги наближаючись до пропускного пункту він подав документи для таможної реєстрації. Після чого повернувся до автомобіля RENAULT MAGNUM д.н.з. НОМЕР_2 після невеликої протяжки знаходився за кермом, почув хлопок, побачив, що лопнув побутовий газовий балон ємністю 5 літрів. Відкрив вікна і перебував в попередньому положенні за кермом даного автомобіля. Приблизно через 2-3 хвилини знову почув хлопок від якого виник вогонь. Його ударною хвилею викинуло із автомобіля. Після чого гр. ОСОБА_2 піднявся і кинувся гасити вогонь підручними матеріалами. Також пояснив, що на фірмі «ЛВС» працює близько одного року офіційно, згідно законодавства. Стаж роботи близько двадцяти років. Претензій ні до кого немає.»

Крім того, вище вказані фактичні обставини справи також підтверджуються Рапортом т.в.о. начальника ВП №3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 09.03.2021 року, листом Дергачівського районного управління ГУ ДСНС України у Харківській області про надання матеріалів про пожежу від 09.03.2021 року, рапортом начальника караулу 53 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Харківській області від 09.03.2021 року, актом про пожежу від 09.03.2021 року та фото ілюстрованою таблицею за фактом виникнення пожежі 09.03.2021 року у вантажному автомобілі марки RENAULT MAGNUM д.н.з. НОМЕР_2 .

Окрім того, факт перебування водія ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у трудових відносинах з ПП «Л.В.С.» та закріплення за ним транспортних засобів ПП «Л.В.С.» підтверджується наказом ПП «Л.В.С.» № 54-П від 24 березня 2020 року «про призначення водія та його закріплення за транспортним засобом ПП «Л.В.С.».

Вказані фактичні обставини стороною відповідача за первісним позовом не спростовані і у відповідності до положень ст. 1172 ЦК України вчинення третьою особою пошкодження транспортного засобу та відповідно завданням матеріальних збитків, покладає обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної винуватцем ДТП на відповідача за первісним позовом.

Відповідно до приписів статей 1187 та 1172 ЦК України особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець, а тому шкода, завдана внаслідок пожежі з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

У постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року в справі №910/20622/17 зазначено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки слід розуміти юридичну особу або громадянина, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного відання або з інших підстав (договір оренди, довіреність тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин із володільцем цього джерела. Покласти відповідальність на особу, яка заподіяла шкоду внаслідок користування джерелом підвищеної небезпеки підприємства, з яким перебувала у трудових відносинах на підставі трудового договору (договору підряду), можливо лише в тому разі, якщо буде доведено, що ця особа заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя та четверта статті 1187 ЦК України).

Поряд із цим, за змістом правової позиції викладеної, зокрема, в постанові Верховного Суду від 08.10.2019 року у справі №910/14693/17, відповідно до п 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Отже, за наявності у водія транспортного засобу реєстраційного документа на цей транспортний засіб, законність володіння таким транспортним засобом презумується.

Транспортний засіб RENAULT MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а переданий ПП «Л.В.С» відповідно до Договору найму (оренди) від 05.04.2019 року. /т. 1 а.с. 22-23/

Відповідно до ч. 1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст.761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Згідно з ч.1 ст.763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.765 ЦК України, наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму.

Згідно з ч.1 ст.798 ЦК України, предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Таким чином, як вбачається з фактичних обставин справи, Договір найму (оренди) транспортного засобу, що укладений 05 квітня 2019 року між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Л.В.С.» який посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сокирченко Т.П., за формою, змістом та умовами повністю відповідає положенням вище вказаних норм цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.5 ст.762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма тати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Так, відповідно до п.2.3.4. Договору, до обов`язків Наймача входить сплачувати Наймодавцю орендну плату у строки та на умовах, визначених цим Договором.

Крім того, п.3.1 Договору встановлено, що розмір плати за користування ТЗ становить 600 (шістсот) гривень на місяць., також п.3.3. Договору передбачено, що орендна плата перераховується на поточний рахунок Наймодавця одним платежем до 01 січня кожного року за попередній рік.

Однак в порушення вище вказаних умов договору та норм чинного законодавства відповідач за первісним позовом жодного разу не здійснив сплату Наймодавцю орендної плати у строки та на умовах визначених Договором.

Так, Договір найму (оренди) транспортного засобу було укладено 05.04.2019 року, розмір орендної плати становить 600 (шістсот) гривень на місяць, період оплати до 01 січня кожного року за попередній рік, автомобіль було пошкоджено внаслідок пожежі 09.03.2021 року, договір розірвано 22.07.2021 року.

А тому з відповідача за первісним позовом підлягає до стягнення заборгованість за орендну плату за період 05.04.2019 р.- 31.12.2019 р. (9 місяців), з 01.01.2020 р,- 31.12.2020 р. (12 місяців) та з 01.01.2021 р.-09.03.2021 р. (2 місяці) по 600,00 грн., а всього 13 800,00 грн.

Щодо відшкодування збитків заданих у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 779 ЦК України, наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець мас право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.786 ЦК України, до вимог про відшкодування збитків у зв`язку з пошкодженням речі, яка була передана наймачеві, а також до вимог про відшкодування витрат на поліпшення речі застосовується позовна давність в один рік. Перебіг позовної давності щодо вимог наймодавця починається з моменту повернення речі наймачем, а щодо вимог наймача - з моменту припинення договору найму.

Згідно з п.4 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.802 ЦК України, наймач зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані у зв`язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно з п. 2.3.6. Договору до обов`язків наймача входить - нести витрати, пов`язані з використанням транспортного засобу, забезпечувати його збереження.

Відповідно до п. 2.3.10. Договору наймач також зобов`язаний, після припинення дії Договору протягом 3х днів за актом повернути ТЗ Наймодавцю у технічному стані, що відповідає вимогам підпункту 2.1.1. Договору з урахуванням нормального зношення ТЗ за час найму.

Таким чином, як вбачається з фактичних обставин справи, відповідач за первісним позовом в порушення вищевказаних норм цивільного законодавства та умов Договору, - не забезпечив збереження транспортного засобу, після припинення дії договору не повернув наймодавцеві його транспортний засіб у стані, в якому він був одержаний наймачем, не усунув погіршення речі, які сталися з його вини, та не відшкодував збитків завданих позивачу у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу внаслідок пожежі.

Згідно з ч.1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Як встановлено, причиною пожежі внаслідок якої сталося загорання та пошкодження автомобіля RENAULT MAGNUM 460, д.н.з. НОМЕР_2 став вибух побутового газового балону ємністю 5 літрів, який водій ОСОБА_2 перевозив в кабіні автомобіля та використовував для живлення газопостачанням газового обладнання для приготування їжі, при чому водій не мав в наявності відповідно оформлених перевізних документів для перевезення небезпечних вантажів, а автомобіль не відповідав вимогам безпеки, охорони праці та екології, а також не мав відповідного маркування і свідоцтва про допущення до перевезення небезпечних вантажів, оскільки автомобіль не був обладнаний для перевезення небезпечних вантажів, а приватне підприємство «Л.В.С» не мало дозволу від Держпраці на виконання робіт із зберігання балонів зі стисненими, зрідженими, отруйними, вибухонебезпечними та інертними газами, їх наповнення, спорожнення та ремонту, а також на монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування та реконструкцію «посудин, що працюють під тиском понад 0.05 МПа», до яких відносяться газові балони.

З наведеного, можна зробити висновок, що пошкодження транспортного засобу сталося з вини ОСОБА_2 , який працював водієм на ПП «ЛВС» та під час виконання своїх службових обов`язків перевозив в салоні автомобіля газовий балон, а також та з вини самого ПП «Л.В.С.» який не мав довільних документів на перевезення небезпечного вантажу та використання газових балонів, внаслідок чого відбулось загорання транспортного засобу в результаті якого ОСОБА_1 було завдано збитків у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу.

Згідно Висновку експерта № 407-408 від 28.10.2022 року складеного судовим експертом Полтавського відділення ННЦ «Інституту судових експертиз ім. Засл.професора М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України за результатами проведення автотоварознавчої експертизи по цивільній справі №545/4005/21 - величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки RENAULT модель MAGNUM 460, 2008 року випуску, шасі (рама, кузов) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пожеж, що сталась 09.03.2021 року, станом на 09.03.2021 року та станом на час огляду приймається у розмірі його ринкової вартості на момент пошкодження 09.03.2021 року і складає: 384 325, 22 грн. (триста вісімдесят чотири тисячі триста двадцять п`ять гривень двадцять дві копійки).

Враховуючи те, що згідно вищевказаних положень цивільного законодавства, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, та враховуючи наявність вини відповідача за первісним позовом у заподіянні шкоди, вищевказана сума збитків підлягає стягненню з відповідача -ПП «Л.В.С. на користь ОСОБА_1 в повному обсязі.

Крім того, як вбачається з положень ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене ч.2 ст.625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Такі висновки містяться зокрема у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс і постанові Великої палати Верховного суду від 16.01.2019 року у справі №14-446цс18.

Таким чином, на даний час, стягненню з відповідача- ПП «Л.В.С. підлягає вище вказана сума матеріально збитку (сума заборгованості) з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що складає 502 312,49 грн. виходячи з наступного розрахунку:

Основна сума заборгованості за період з 10.12.2021 (дата звернення до суду з позовом) по 22.11.2022 (дата проведення розрахунку) складає 384325,22 грн.(розмір матеріального збитку).

Індекс інфляції за весь період = (100.6 : 100) х (101.3 : 100) х (101.6 : 100) х (104.5 : 100) х (103.1 : 100) х (102.7: 100) х (103.1 : 100) х (100.7: 100) х (101.1 : 100) х (101.9: 100) х (102.5: 100) х (100.7 : 100) х (100.7 : 100) = 1.273629

Інфляційне збільшення = 384325.22 х 1.273629 - 384325.22 = 105 162,39 грн.

Штрафні санкції = (сума заборгованості) х 3% х (кількість днів прострочення): (кількість днів у році) = 384325.22 х 3% х 406 : 365 = 12 824,88 грн.

Щодо стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнана у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки):

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як вбачається з умов Договору найму (оренди) транспортного засобу, його було укладено строком на чотири роки, тобто до 05.04.2023 року (п.4.1 Договору).

Крім того, як вже зазначалось, розмір орендної плати за користування ТЗ становив 600 гривень на місяць. Таким чином, якщо б право позивача за первісним позовом не було порушено і 09.03.2021 року його автомобіль не було знищено внаслідок пожежі, договір би продовжував свою дію і позивач міг би за звичайних обставин реально одержувати доходи до закінчення строку дії договору, а отже вказані недоотримані доходи також підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом, як упущена вигода з розрахунку за період з 01.03.2021 р. по 31.12.2021 р. (10 місяців), з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. (12 місяців) та з 01.01.2023 р. по 01.04.2023 р. (3 місяці) по 600,00 грн.. а всього 15 000,00 грн.

Щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна (шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також, відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95р. «Про судову практику р справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до положень Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Звернути увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власного ініціативою чи за зверненням потерпілого

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови, доведенню підлягають:

1) наявність моральної шкоди;

2) протиправність діяння її заподіювана;

3) наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана;

4) наявність вини останнього в заподіянні шкоди.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верхового суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Внаслідок протиправних дій з боку відповідача- ПП «Л.В.С., які виразились в невиконанні умов договору та призвели до знищення майна ОСОБА_1 , а саме належного йому на праві власності автомобіля RENAULT MAGNUM 460, д.н.з. НОМЕР_2 , йому було завдано значної моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях та моральних переживаннях яких він зазнав у зв`язку зі знищенням його майна, оскільки вказаний автомобіль має досить високу вартість, а відповідач за первісним позовом впродовж тривалого часу відмовляється відшкодувати завдані збитки, заперечує свою вину, не відшкодував збитків до цього часу і він не знаю чи відшкодує він їх взагалі.

Крім того, вказаний автомобіль був джерелом доходу ОСОБА_1 , а внаслідок його знищення він залишився без доходу, який він мав намір отримувати від його оренди, що також завдає йому додаткових моральних страждань та душевних переживань.

Протиправна поведінка відповідача за первісним позовом, яка виражається в повній його байдужості до подій що трапились, в його небажанні йти на компроміси та знаходити спільні шляхи вирішення даної проблеми, а також категорична відмова відповідача відшкодувати йому збитки, відсутність навіть обіцянок з боку відповідача- ПП «Л.В.С. хоч часткового відшкодувати шкоду, також завдає йому неабияких душевних страждань та моральних переживань.

На даний час ОСОБА_1 не має коштів щоб самостійно відновити знищений пожежею автомобіль або купити собі аналогічний, що ставить його у в карай скрутне матеріальне становище, а відмова відповідача відшкодувати його вартість, що призвело до необхідності для звернення до суду з вказаним позовом також завдає йому неабияких душевних страждань та моральних переживань, оскільки він не розуміє на який період часу затягнеться розгляд справи в суді, яким саме буде рішення суду та коли саме відповідач зможе виконати рішення суду у випадку задоволення позову та коли саме зможе відшкодувати йому задані збитки.

Приймаючи рішення в частині стягнення моральної шкоди суд дотримуючись принципів розумності і справедливості, враховуючи покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , щодо моральних страждань ОСОБА_1 , вважає достатньою суму 50 000,00 грн. моральної шкоди пов`язаної із моральними стражданнями ОСОБА_1 у зв`язку із знищенням його майна та враховуючи подальшу поведінку відповідача за первісним позовом ПП «Л.В.С., яка виразилась у відсутності хоча б часткового відшкодування завданих збитків позивачу за первісним позовом.

Стосовно зустрічних позовних вимог ПП «Л.В.С.» до ОСОБА_1 , то вони є необґрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказати, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.2.1.6. Договору до обов`язків Наймодавця входить відшкодувати Наймачу документально підтверджені витрати, що пов`язані із капітальним ремонтом (поліпшенням ) предмету найму,заміною агрегатів, вузлів, іншого.

Згідно з ч.3 ст.776 ЦК України, якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право:

1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за найм речі, або вимагати відшкодування вартості ремонту:

2) вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Отже, як вбачається з вищевказаного, умови договору повністю відповідають положенням цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Крім того, як вбачається з вищевказаної норми права та умов договору, капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, а наймач має право відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за найм речі, або вимагати відшкодування вартості ремонту виключно в тому випадку, якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі у розумний строк, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору.

Доказів того, що ПП «ЛВС» як Наймач, під час дії договору повідомляло ОСОБА_1 , як Наймодавця про те що виникла необхідність чи невідкладна потреба в проведенні капітального ремонту речі (транспортного засобу), не проведення якого перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору суду не надано, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, ОСОБА_1 жодних погоджень на проведення Наймачем робіт з капітального ремонту його транспортного засобу не надавав та жодних повідомлень з боку наймача про те, що його ТЗ потребує капітального ремонту він не отримував, так само як і не отримував жодних повідомлень чи вимог від наймача про відшкодування вартості ремонту чи зарахування вартості ремонту в рахунок плати за найм речі та жодних документальних підтверджень того, що наймачем дійсно було проведено вказані роботи на вказані суми.

Окрім цього ПП «ЛВС» до позову не надано жодних доказів на підтвердження того, що предмет договору найму (автомобіль) дійсно потребував капітального ремонту не проведення якого перешкоджало його використанню відповідно до призначення та умов договору.

Відповідно до п. 2.3.6 Договору, до обов`язків наймача входить нести витрати пов`язані з використанням транспортного засобу, забезпечувати його збереження, забезпечувати ТЗ паливно-мастильними матеріалами, а також сплачувати податки, збори, та інші обов`язкові платежі.

Також, згідно з ч.1 ст.776 ЦК України, поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, як вбачається з вище вказаного, умови договору в даному випадку також - повністю відповідають положенням цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Крім того, як вбачається з вище вказаної норми права та умов договору, поточний ремонт речі, переданої у найм, так само як і витрати пов`язані з використанням транспортного засобу проводяться наймодавцем за його рахунок, а отже твердження ПП «Л.В.С.» про те що наймодавець зобов`язаний відшкодувати Наймачу понесені ним документально підтверджені витрати на проведення поточного ремонту є безпідставними та необгрунтованими.

Посилання позивача ПП «Л.В.С.» на п.2.1.6 Договору, як на підставу того, що Наймодавець несе витрати пов`язані з поточним ремонтом речі, оскільки в даному пункті вказано, що до обов`язків наймодавця входить відшкодувати Наймачу документально підтверджені витрати, що пов`язані із капітальним ремонтом (поліпшенням ) предмету найму,заміною агрегатів, вузлів іншого - також не заслуговують на увагу, оскільки в даному пункті договору йдеться саме про капітальний ремонт предмету найму та пов`язаних з ним заміною агрегатів, вузлів, іншого.

Так, відповідно до п. 1.3. Положення про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України № 102 від 30.03.1998 р.:

поточний ремонт (ПР) - ремонт, який виконується для забезпечення або відновлення роботоздатності виробу і полягає в заміні і (або) відновленні окремих частин (може виконуватись заявочно або за результатами діагностування агрегатним, знеособленим та іншими методами);

капітальний ремонт (КР) - ремонт, який виконується для відновлення справності та повного або близького до повного відновлення ресурсу виробу із заміною чи відновленням будь-яких частин, у тому числі базових;

технічне обслуговування (ТО) - комплекс операцій чи операція щодо підтримки роботоздатності або справності виробу під час використання за призначенням, зберігання та транспортування.

Окрім цього, ПП «Л.В.С.» як Наймач, під час дії договору жодного разу не повідомляло ОСОБА_1 як Наймодавця про факт проведення поточного ремонту його автомобіля чи про необхідність відшкодування його вартості. Також позивачем не надано до свого позову жодного належного та допустимого доказу того, що вказаний поточний ремонт в дійсності було проведено на автомобілі, а придбані позивачем з/ч та агрегати в дійсності були замінені на автомобілі який є предметом договору. Так до позову не додано жодних актів прийому-передачі робіт або наданих послуг спеціалізованими підприємствами, установами чи організаціями, які б підтверджували проведення вказаних робіт на автомобілі, а також актів дефектовки які б підтверджували необхідність проведення поточного ремонту автомобіля та заміну відповідних частин, вузлів і агрегатів.

Таким чином, оскільки позивачем за зустрічним позовом ПП «Л.В.С.» не надано жодних належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження тих обставин , на які воно посилається як на підставу своїх вимог, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити в повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 повідомила, що вона є рідною сестрою позивача за первісним позовом- ОСОБА_1 . Вона як його довірена особа займається всіма справами брата в Україні і зокрема, що стосувалися оренди належного братові автомобіля відповідачем- ПП «Л.В.С.». Зазначила, що в березні 2021 року, через приблизно три дні після згорання автомобіля належному братові, вона випадково дізналася про подію та зателефонувала до ОСОБА_14 - директора ПП «Л.В.С.», який повідомив їй проте, що 09.03.2021 року на МАПП «Гоптівка» при здійсненні поставки вантажу в Росію автомобіль власником якого є ОСОБА_1 RENAULT MAGNUM д.н.з. НОМЕР_2 згорів а водій з опіками доставлений до лікарні. По це вона відразу повідомила по телефону брату і він дуже болісно сприйняв це повідомлення і прохав її потурбуватись про водія надавши всю допомогу яку той потребує. Вона спільно з ОСОБА_15 їздили до водія в лікарню але допомогу він не прохав і через те вона нічим останньому не допомагала. Після цього вона постійно зв`язувалась з братом , який дуже переживав з того, що трапилось оскільки він вимушений тяжко працювати в Канаді для того , щоб заробити на прожиття в Україні. І з цим автомобілем він пов`язував свою можливість повернутись до України відповідно отримуючи дохід зокрема від оренди автомобіля. Також брат постійно перебував та перебуває в пригніченому стані оскільки керівництво ПП «Л.В.С.» зовсім нічого йому не відшкодувало за знищення автомобіля як і не виплатили орендну плату. Як їй стало відомо в ході встановлення обставин пожежі остання виникла у з`язку з тим, що вибухнув газовий балон , який водій автомобіля перевозив в салоні і який він використовував для приготування їжі. Також як їй повідомив в телефонній розмові ОСОБА_15 балон вибухнув бо водій автомобіля ОСОБА_2 курив в салоні.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 повідомила, що ОСОБА_1 є її сином. Повідомила, що від доньки їй стало відомо про те, що згорів автомобіль належний синові, де саме це сталось не пам`ятає. Після цього вона постійно спілкувалась з сином , який дуже переживав та переживає з того, що трапилось оскільки він вимушений тяжко працювати в Канаді для того , щоб заробити на прожиття в Україні. І на даний автомобіль він заробив кошти та придбав його з цим автомобілем він пов`язував свою можливість повернутись до України відповідно отримуючи дохід зокрема від оренди автомобіля.

Також син постійно перебуває в пригніченому стані оскільки керівництво ПП «Л.В.С.» зовсім нічого йому не відшкодувало за знищення автомобіля як і не виплатили орендну плату.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показала, що вона працює головним бухгалтером на ПП «Л.В.С.» коли повідомили про пожежу автомобіля належного ОСОБА_1 то директор відразу поїхав на місце. Як було встановлено кабана згоріла а вантаж , який потрібно було доставити в Росію не постраждав і тому директор займався питаннями доставки вантажу і також допомогою водію , який постраждав в наслідок пожежі та був доставлений до лікарні. Зазначила, що всі необхідні поточні ремонти автомобіля належного ОСОБА_1 вона погоджувала з ним в телефонному режимі і також не могла провести орендну плату оскільки в неї не було необхідних для цього реквізитів ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 показав, що він працює на ПП «Л.В.С.» слюсарем з ремонту , в літку 2020 року він займався ремонтом автомобіля належного ОСОБА_1 ОСОБА_16 . А саме у зв`язку з тим, що коли автомобіль приїхав з дивним звуком в коробці передач то вирішили її відремонтувати, він зняв коробку а ОСОБА_1 забрав її та повіз кудись на ремонт, куди саме йому невідомо. Через невеликий час, можливо пару тижнів ОСОБА_17 привіз відремонтовану коробку передач та він поставив її на автомобіль.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показав, що десь три роки назад він орендував бокс в автопарку де здійснював ремонти автомобілів. Десь в червні 2020 року ОСОБА_18 привозив йому на ремонт коробку передач від автомобіля RENAULT, яку він відремонтував і за ремонт з ним розрахувався ОСОБА_19 директор ПП «Л.В.С.».

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показав, що він надає послуги як приватний підприємець з ремонту автомобілів. Наскільки пам`ятає в літку 2020 року декілька разів до нього приїздив ОСОБА_20 для здійснення ремонту розпредвалу, після того як він відремонтував то за ремонт з ним розрахувався ОСОБА_19 директор ПП «Л.В.С.».

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_21 показав, що ОСОБА_1 доводиться йому сином. З останнім він вже тривалий час не спілкується. Повідомив, що він працює водієм на ПП «Л.В.С.». В літку 2020 року його син здійснював ремонт коробки передач на належному йому автомобілі RENAULT MAGNUM. Коробку передач знімав ОСОБА_8 і ОСОБА_22 відвозив її на ремонт та через деякий час привіз та ОСОБА_23 поставив її на автомобіль.

Щодо показів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_24 , ОСОБА_9 щодо проведення ремонту автомобіля ОСОБА_1 RENAULT MAGNUM та отримання коштів за ремонт від директор ПП «Л.В.С.». ОСОБА_25 суд оцінює дані покази критично оскільки дані виплати не підтверджені бухгалтерськими документами на ПП «Л.В.С.». а тому встановити походження коштів хто їх власник не можливо.

Крім того, як вже зазначалось вище, позивач ПП «Л.В.С.» хоч і надає рахунки та квитанції на підтвердження закупівлі даних матеріалів та запчастин, однак до позову не додано жодного доказу на підтвердження проведення відповідних робіт по заміні даних матеріалів та запчастин в автомобілі який є предметом договору, а також доказів на підтвердження необхідності заміни даних матеріалів та запчастин в автомобілі який є предметом договору, зокрема актів дефектовки, заказ-нарядів на проведення ремонтних робіт, актів приймання-передачі виконаних робіт чи наданих послуг, рахунків на проведення відповідних робіт та квитанцій про їх оплату, тощо.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на встановлені обставини суд вважає такими , що підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 а одже підлягає до стягнення з Приватного підприємства «Л.В.С.» на користь ОСОБА_1 заборгованість за орендну плату згідно Договору найму (оренди) транспортного засобу від 05 квітня 2019 року в сумі 13 800,00 грн.;збитки завдані у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу в сумі 384 325,22 грн.;інфляційні втрати в сумі 105 162,39 грн.;три проценти річних (штрафні санкції) в сумі 12 824,88 грн.;збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 15 000,00 грн.;та моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн., а всього 581 112,49 грн.

Підлягає відмові у задоволенні зустрічний позов Приватного підприємства «Л.В.С.» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про стягнення з ОСОБА_1 коштів в розмірі 167 975,61 грн.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші витрати понесені ОСОБА_1 в ході розгляду справи, підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом- ПП «Л.В.С.» користь ОСОБА_1 , а судові витрати понесені ПП «Л.В.С.» віднесення за його рахунок.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 14, 526, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст. ст. 19, 28, 175, 177, 184, 187, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Л.В.С.», про відшкодування збитків та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Л.В.С.» (, юридична адреса: Полтавська обл., Полтавський р-н, село Розсошенці, вулиця Кременчуцька, будинок 28) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ) заборгованість за орендну плату згідно Договору найму (оренди) транспортного засобу від 05 квітня 2019 року в сумі 13 800,00 грн.;

збитки завдані у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу в сумі 384 325,22 грн.;

інфляційні втрати в сумі 105 162,39 грн.;

три проценти річних (штрафні санкції) в сумі 12 824,88 грн.;

збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 15 000,00 грн.;

та моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн., а всього 581 112,49 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «Л.В.С.» (, юридична адреса: Полтавська обл., Полтавський р-н, село Розсошенці, вулиця Кременчуцька, будинок 28) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5811,90 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «Л.В.С.» (, юридична адреса: Полтавська обл., Полтавський р-н, село Розсошенці, вулиця Кременчуцька, будинок 28) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ) судові витрати за проведення експертизи в розмірі 4152,94 грн.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства «Л.В.С.» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про стягнення з ОСОБА_1 коштів в розмірі 167 975,61 грн.

Судові витрати понесені Приватним підприємством «Л.В.С.» по сплаті судового збору за подання зустрічної позовної заяви в розмірі 2519,64 грн., витрат за проведення експертизи в розмірі 8305,88 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. віднести за рахунок Приватного підприємства «Л.В.С.».

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

В разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 05 травня 2023 року.

Суддя: А.Г. Потетій