Справа № 740/2222/23
Провадження № 2-н/740/280/23
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2023 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., перевіривши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» (далі ТОВ «Енера Чернігів») про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

установив:

У квітні 2023 року ТОВ «Чернігів Енера» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2022 до 28.02.2023 у розмірі 4392,08 грн та судового збору за подання заяви до суду.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, слід зазначити таке.

Наказне провадження це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною 1 ст. 165 ЦПК України передбачені підстави для відмови у видачі судового наказу.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановленому законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Крім того, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, не знаходжу підстав для видачі судового наказу, оскільки з розрахунку заборгованості за особовим рахунком НОМЕР_1 убачається наявність сальдо станом на 01 листопада 2022 року в сумі 4341,68 грн, при цьому заборгованість за період з 01.11.2022 до 28.02.2023 становить 4392,08 грн, що унеможливлює встановлення, за який саме період утворився борг та свідчить про наявність спору з цього питання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Оскільки заявлена сума заборгованості за спожиті послуги заявником не обґрунтована, вона не може вважатися безспірною, як того вимагає ч. 3 ст. 19 ЦПК України, що за правилами п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Заявник не позбавлений права заявити такі вимоги в позовному провадженні.

Частиною 2 ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 165, 166, 167, 354 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернігів Енера» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. М. Шевченко