Справа № 127/2-1861/2010
Провадження № 22-ц/801/986/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 рокуСправа № 127/2-1861/2010м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук О.А.,

за участю сторін: представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Кашпрук О.В., приватного виконавця Тимощука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №127/2-1861/2010 за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича,

за апеляційними скаргами приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича та Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2023 року, яка постановлена суддею Воробйовим В.В. в Вінницькому міському суді Вінницької області, повний текст складено 29 березня 2023 року,

в с т а н о в и в:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В., мотивуючи її тим, що приватним виконавцем здійснюється примусове виконання виконавчого листа №2-1861-2010, боржником за яким є вона. Заявник зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази про направлення/отримання: постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, стягувачем, боржником та ТОВ «Експертсервіс.юа»; боржником - вимоги приватного виконавця про надання нею доступу до квартири; боржником - постанови про опис та арешт майна від 26 листопада 2020 року; боржником - виклику державного виконавця.

Приватним виконавцем Тимощуком В.В. на адресу: АДРЕСА_1 , направлено висновок зі звіту про експертну грошову оцінку цієї ж двокімнатної квартири за виконавчим провадженням №63928253, хоча боржник проживає за іншою адресою. В результаті цього, ОСОБА_1 звіт не отримувала. Разом з тим, у звіті не вказано чи включено ПДВ у ринкову вартість об`єкта оцінки. Також заява на реалізацію майна не містить переліку документів, що направляються разом з нею, зокрема і фотографії квартири.

25 січня 2023 року адвокатом боржника було отримано рецензію на звіт про оцінку квартири, відповідно до якого звіт кваліфіковано як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний. Таким чином, ринкова вартість об`єкта оцінки, що отримана виконавцем, є недостовірною. Аналіз ринку подібних квартир свідчить про значне заниження ринкової ціни.

Отже приватний виконавець Тимощук В.В. під час здійснення опису та арешту майна, отримання оцінки вартості майна, передачі його на примусову реалізацію порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження», що в подальшому вплинуло на законність проведення процедури реалізації арештованого майна та порушення прав та законних інтересів як боржника, так і стягувача.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 звернулася до суду з цією скаргою та просила суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26 листопада 2020 року у ВП №63171523.

Визнати протиправною оцінку майна згідно «Звіту про визначення ринкової вартості трикімнатної квартири, що розташована на 1-му поверсі 3-ох поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (4) «Товариства з обмеженою відповідальністю «Еспертсервіс.юа» від 23 листопада 2021 року щодо визначення вартості квартири за адресою: АДРЕСА_2 (4) у розмірі 1005000,00 грн.

Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. щодо передачі Державному підприємству «СЕТАМ» на реалізацію майна, а саме: трикімнатної квартири, що розташована на першому поверсі 3-ох поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (4) у виконавчому провадженні №63171523 за стартовою ціною реалізації, визначеною у Звіті про оцінку майна від 23 листопада 2021 року в розмірі 1050000,00 грн, без урахування ПДВ.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2023 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. та АТ «Райффайзен Банк» подали апеляційні скарги, оскільки вважають ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права. Просили ухвалу суду першої інстанції скасувати, а скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду в зв`язку з пропущеним процесуальним строком на її подання.

У відзивах на апеляційні скарги представник ОСОБА_1 адвокат Кашпрук О.В. просила апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. та АТ «Райффайзен Банк» залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2023 року залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів скарги, рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 16 червня 2010 року, у справі № 2-1861/10 позов ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції заборгованість по кредиту у сумі 52199,35 дол. США (в еквіваленті станом на 16 червня 2010 року за курсом НБУ 413116,10 грн), заборгованість по відсотках за користування кредитом у сумі 8181,90 дол. США (в еквіваленті станом на 16 червня 2010 року за курсом НБУ 64753,19 грн), пеня за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 652,58 дол. США (в еквіваленті станом на 16 червня 2010 року за курсом НБУ 5164,65 грн), а всього на суму 61033,83 дол. США (в еквіваленті станом на 16 червня 2010 року за курсом НБУ 483033,94 грн), а також стягнуто судовий збір в сумі 1700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

За вказаним вище судовим рішенням, Ленінським районним судом м. Вінниці 03 серпня 2010 року було видано виконавчий лист № 2-1861-2010.

На підставі вказаного вище виконавчого листа та заяви стягувача приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. 30 вересня 2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень ВП № 63171523. Вказана постанова була направлена та отримана « ОСОБА_2 », що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

30 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. у ВП № 63171523 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження 67137,21 дол. США та 2652,00 грн (а.с.121). Факт виконання вказаної постанови підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень (а.с.122 123).

В цей же день, приватним виконавцем було надіслано боржнику на адресу: АДРЕСА_2 , вимогу якою зобов`язано її негайно, з моменту отримання, надати приватному виконавцю доступ до цієї квартири для її опису та подальшої примусової реалізації з метою погашення заборгованості, а також інформацію про зареєстрованих, копію технічної документації та інших правовстановлюючих документів на квартиру (а.с.119).

26 листопада 2020 року приватним виконавцем було складено акт, згідно з яким з метою перевірки майнового стану боржника було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , та встановлено, що на стук у калітку ніхто не відчинив, потрапити у квартиру боржника не виявилося можливим (а.с.84).

26 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. у ВП № 63171523 винесено оскаржувану постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на майно боржника, а саме квартиру, що розташована на 1-му поверсі 3-х поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (4). Опис проводився за даними технічної документації, у зв`язку з відсутністю доступу до квартири та ненаданням боржником можливості огляду майна. На описане майно накладено арешт та встановлено обмеження права користування ним: заборонено відчужувати, псувати та розтрачати. ОСОБА_1 призначено відповідальним зберігачем. Постанова була винесена за відсутності боржника ОСОБА_1 (а.с.82 83).

В матеріалах виконавчого провадження міститься супровідний лист про направлення вказаної вище постанови боржнику (а.с.80, 81).

На підставі заяви стягувача, приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. у ВП № 63171523 винесено 17 листопада 2021 року постанову, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Експертсервіс.юа» та зобов`язано останнього надати письмовий висновок звіт про оцінку майна з питань визначення вартості майна квартири АДРЕСА_3 (а.с.60, 61).

В зв`язку з цим, 23 листопада 2021 року ТОВ «Експертсервіс.юа» було підготовлено Звіт про визначення ринкової вартості трикімнатної квартири, відповідно до якого вона становить 1050000,00 грн (а.с.44 58).

23 листопада 2021 року приватним виконавцем підготовлено лист, згідно з яким він направляє боржнику для відома Висновок зі звіту про експертну грошову оцінку двокімнатної квартири за виконавчим провадженням №63928253. Також в листі вказано, що з метою погашення боргу за вказаним виконавчим провадженням зазначені земельні ділянки будуть передані для реалізації на публічних торгах через СЕТАМ за початковою ціною, вказаною у цьому висновку, а саме 1050000,00 грн. (а.с.42, 43). Слід зазначити, що земельні ділянки не були предметом реалізації, тобто міститься описка в листі.

24 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. у ВП № 63171523 звернувся до ВФ ДП «СЕТАМ» із заявкою на реалізацію арештованого майна вказаної вище квартири (а.с.39 40).

28 січня 2022 року відбулися електронні торги з продажу спірної квартири та предмет іпотеки було реалізовано за 910350,00 грн, переможцем є ОСОБА_3 (а.с.161).

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд виходить за межі доводів апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. За загальним правилом (частина перша статті 61 Закону України «Про виконавче провадження») реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на електронних торгах.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Тому відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Статтею 447 ЦПК України визначено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обв`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, підставами виникнення яких можуть бути інші юридичні факти (пункт 4 частини другої вказаної статті).

З матеріалів справи вбачається, що 28 січня 2022 року відбулися електронні торги з продажу спірної квартири та предмет іпотеки було реалізовано за 910350,00 грн, переможцем є ОСОБА_3 (а.с.161).

Як встановлено судом, предметом розгляду справи за скаргою ОСОБА_4 є дії приватного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника в примусовому порядку, яке на момент подання скарги вже було передано новому власнику в межах процедури продажу майна на прилюдних торгах, до таких правовідносин слід застосовувати загальні положення про захист цивільних прав.

Такий правовий висновок узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховної Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) та від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18).

Так, у постановах від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19) (пункт 63) та від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) (пункт 50) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила таке:

«Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, судовий контроль за виконанням судових рішень, у разі встановлення обґрунтованості скарги, спрямований не лише на визнання (констатацію) неправомірності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності виконавця, а й на поновлення порушеного права заявника.

Отже, за обставин, встановлених у справі, що переглядається у апеляційному порядку, у разі задоволення скарги ОСОБА_1 у судів у межах процедури судового контролю за виконанням судових рішень відсутні механізми поновлення прав заявника, які вона вважає порушеними, з огляду на те, що скаргу подано і розглянуто після реалізації майна. Тому ефективним способом захисту прав боржника на нерухоме майно є пред`явлення до суду відповідного позову із залученням до участі у справі, крім приватного виконавця, також стягувача та нового власника майна, організатора торгів, у межах якої і буде надаватися оцінка, у тому числі, й діям приватного виконавця щодо передачі майна на реалізацію.

Подібні висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18) та Верховним Судом у постановах від 28 лютого 2018 року у справі № 463/593/16-ц (провадження № 61-1636св17), від 15 січня 2020 року у справі № 755/10301/18 (провадження № 61-7459св19), від 12 березня 2020 року у справі № 766/9982/17 (провадження № 61-39047св18), від 25 березня 2020 року у справі № 756/13851/15 (провадження № 61-18118св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 753/13011/14 (провадження № 61-20461св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 214/3501/18 (провадження № 61-21213св19), від 09 грудня 2020 року у справі № 753/23824/18 (провадження № 61-14963св19), від 27 січня 2021 року у справі № 569/12688/18 (провадження № 61-4813св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 757/9754/13 (провадження № 61-11249св20), від 17 березня 2021 року у справі № 545/3103/16-ц (провадження № 61-14829св19), від 24 березня 2021 року у справі № 755/15712/19 (провадження № 61-12583св20), від 26 травня 2021 року у справі № 727/2176/20 (провадження № 61-2503св21), від 08 грудня 2021 року у справі № 755/5532/20 (провадження № 61-3054св21), від 19 січня 2022 року у справі № 759/15306/17 (провадження № 61-2551св21), від 02 листопада 2022 року у справі № 369/1177/20 (провадження № 61-7194св21), від 16 листопада 2022 року у справі № 643/16210/16-ц (провадження № 61-790св21), від 14 грудня 2022 року у справі №372/30/21 (провадження №61-1956св22).

Зокрема, апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційних скарги щодо мотивів прийняття оскаржуваної ухвали, оскільки вони стосуються вирішення скарги по суті і за наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали із залишенням скарги ОСОБА_1 без розгляду з наведеної вище підстави аналізу не підлягають.

Враховуючи, що подання боржником ОСОБА_1 скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. у ВП №63171523 не забезпечує ефективного відновлення її порушених прав на майно, спір підлягає розгляду за правилами позовного провадження, тому ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2023 року підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_1 - залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича та Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2023 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича, залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 травня 2023 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Стадник І.М.