Справа № 405/4537/23
Провадження №2/405/702/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Іванової Л.А.

при секретарі: Канатнікової Є.В.,

за участю учасників справи:

представника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 - адвоката Поліщук Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/4537/23 за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Законний представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що в період з 14.09.2012 року по 14.02.2020 року вона (законний представник ОСОБА_2 ) перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 , який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2020 року, - розірвано та від якого (шлюбу) мають спільну дитину - доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на підставі договору дарування від 24.04.2017 року, серія та номер: 1209, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Драною І.В., є титульною власницею квартири АДРЕСА_1 . При цьому, після припинення шлюбних відносин з відповідачем, вона (законний представник) з донькою не мала можливості проживати в зазначеній квартирі, у зв`язку з наявністю перешкод зі сторони відповідача, а тому з січня, 2020 року по 10.08.2022 року, винаймали орендоване житло, доки власниця не повідомила про намір його продати, а тому було прийнято рішення, що дитина має проживати в належній їй квартирі, в зв`язку з чим, 11.08.2022 року вони повернулися до квартири АДРЕСА_2 та виявили, що замки у вхідних дверях були змінені, а в квартирі проживають невідомі люди. З пояснень сусідів було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 більше року здавав належну доньці квартиру в оренду невідомим особам. Після неодноразових звернень до поліції, 15.08.2022 року вона ( ОСОБА_2 ) з донькою переїхали до її квартири з впевненістю, що більше не буде непорозумінь з відповідачем. Однак, 16.08.2022 року о 08.00 год. відповідач ОСОБА_3 вирвав вхідні двері, вирізав замок, зайшов до квартири, вимагаючи її залишити, в зв`язку з чим, вона звернулася до правоохоронних органів, які засвідчили факт, що відповідач чинить перешкоди в користуванні належним дитині майном, не віддає ключі та здає не належне йому житло в оренду. Крім того, зазначила, що, незважаючи на встановлене малолітній дитині ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , до цього часу дитина не має можливості користуватись власним майном, перебувати у безпеці, через формальну підставу реєстрації місця проживання в даній квартирі її батька - відповідача ОСОБА_3 , який в квартирі не проживає більше 2-ох років, фактично проживаючи в належному йому та їй (законному представнику) житловому будинку АДРЕСА_3 , що свідчить про втрату ним інтересу до зазначеної квартири та відсутності наміру зберігти за собою право користування зазначеним житловим приміщенням, та, разом з тим, відповідач відмовляється самостійно знятися з реєстраційного обліку, що стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права.

З огляду на викладене вище, просили визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 31.08.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки для їх подання.

Представник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 - адвокат Поліщук Ю.Р. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1048527 від 24.05.2023 року) в судовому засіданні позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, зокрема, як шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, так і шляхом надсилання текстового SMS повідомлення з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення, при цьому, відповідно до довідки про доставку SMS, SMS-повідомлення, сформоване одержувачу ОСОБА_3 24.10.2023 року 16:33:54, на номер телефону НОМЕР_1 , доставлено: 24.10.2023, 16:58:48, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 - адвоката Поліщук Ю.Р., дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Зокрема, з наданих позивачем письмових доказів, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 01 лютого 2013 року складено відповідний актовий запис № 209 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі Батько « ОСОБА_3 » та в графі мати « ОСОБА_2 ».

Крім того, встановлено, що батьки малолітньої дитини ОСОБА_1 з 14.09.2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.01.2020 року, та після розірвання шлюбу малолітня дитина ОСОБА_1 залишилась проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Зазначені обставини встановлені рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2021 року (справа № 405/2200/20), яке набрало законної сили 13.04.2021 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Кропивницької міської ради про встановлення способу участі батька у вихованні та вільному спілкуванні з донькою та при розгляді даної справи в порядку ч. 4 ст. 82 ЦПК України, є такими, що не доказуються.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі договору дарування від 24 квітня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Драною І.В., зареєстровано в реєстрі за № 1209, укладеного між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , як Дарувальниками, та ОСОБА_2 , як законним представником на підставі дозволу Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, викладеного у Витязі з рішення № 153 від 28 березня 2017 року від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як Обдаровувана, Дарувальники, які володіють майном, передають, а Обдаровувана приймає безоплатно у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до п. 2.1 зазначеного Договору право власності на відчужувану квартири у Обдаровуваної виникає з моменту її прийняття. Прийняттям дарунка вважається одержання Обдаровуваною примірника цього договору після його нотаріального посвідчення.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 85643672 від 24.04.2017 року, сформованого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Драною І.В., в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано інформацію про реєстрацію права власності: дата, час державної реєстрації: 24.04.2017 11:05:44, Державний реєстратор: приватний нотаріус Драна Ірина Валентинівна, Кропивницький міський нотаріальний округ, Кіровоградська обл., підстава виникнення права власності: договір дарування, серія та номер: 1209, виданий 24.04.2017, видавник: Драна І.В. приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34900068 від 24.04.2017 11:15:13, приватний нотаріус Драна Ірина Валентинівна, Кропивницький міський нотаріальний округ, Кіровоградська обл., форма власності: приватна, розмір частки: 1/1, власники: ОСОБА_1 .

Згідно з інформацією Відділу реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради (довідка № 012413/1 про реєстрацію місця проживання особи, сформована 14.07.2023 року), наданої на запит Ленінського районного суду м. Кіровограда в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 18.06.2004 року по теперішній час зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 .

Поряд з цим, факт не проживання ОСОБА_3 за вказаною адресою: АДРЕСА_4 , в квартирі, яка на праві приватної власності належить малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується актом про не проживання за місцем реєстрації від 16.09.2022 року, складеним мешканцями будинку АДРЕСА_5 , у присутності законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які проживають в квартирах АДРЕСА_6 та № 137 відповідно, які підтвердили, що ОСОБА_3 , який зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , більше 6-ти місяців фактично не проживає за місцем реєстрації. Вказана квартира постійно здавалась в оренду, до 15.08.2022 року.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_3 в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 також підтверджується договором оренди житлового приміщення № 133 від 23.07.2022 року, укладеним між ОСОБА_3 , як «Орендодавець» та ОСОБА_8 , як «Орендар», за яким Орендодавець надає у користування Орендарю з метою тимчасового проживання строком 6 місяців житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .

Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, та складається з правомочностей власника щодо права володіння, права користування і права розпорядження.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В свою чергу, ст. 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, а члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тобто, за своєю природою це право проживання є правом сервітутного типу і відноситься до особистих сервітутів. Особистий характер даного сервітуту полягає в тому, що він встановлюється в інтересах певної особи, яка має статус члена сім`ї власника житлового приміщення. Отже, особа матиме право на користування житлом поряд з власником за умови, що вона є членом сім`ї власника житла та проживає разом з ним.

При цьому, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2 ст. 405 ЦК України).

Більш того, на підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, якою, зокрема, передбачено, що до членів сім`ї наймача належать чоловік (дружина) наймача, їх діти і батьки.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

На підставі чого, звернення до суду законного представника малолітньої дитини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в інтересах дитини, - є правомірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 СК України батьки і діти, зокрема ті, які спільно проживають, можуть бути самостійними власниками майна.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини суд відзначає, що правовідносини між сторонами мають бути врегульовані відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно з якими член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю сторін між ним і власником житла або законом.

З огляду на зазначене, та оскільки під час судового розгляду достеменно встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , який є батьком ОСОБА_1 , понад один рік не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , право приватної власності на яку належить позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка, в свою чергу, проживає разом з законним представником матір`ю ОСОБА_2 , та не використовує житло за цільовим призначенням для проживання, а так само не встановлено, що відповідач претендував на користування зазначеною квартирою, приймаючи також до уваги, що між сторонами не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж той, який встановлений Законом, суд приходить до висновку про те, що існують передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 про визнання відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , при цьому судом при вирішенні справи враховується також правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16.01.2012 р. у справі №6-57цс11, відповідно до якого у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

З урахуванням викладеного вище, необхідним є визнання відповідача таким, що втратив право на користування вищевказаним житловим приміщенням.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-ІХ від 05.11.2021 року, орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Крім того, при вирішенні судом питання про судові витрати по справі в порядку ст. 141 ЦПК України, відповідно до ч.1 зазначеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого та враховуючи задоволення позовних вимог позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова