Справа № 539/981/23
Провадження № 2/539/343/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Просіної Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Ковтун І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на дитину

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 04.10.2017 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області було видано судовий наказ по справі 539/2559/17, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний момент вказаний судовий наказ знаходиться на примусовому виконанні в Лубенському відділі державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Дитині ОСОБА_6 з 2017 року був поставлений діагноз: вроджена вада кишечника: хвороба Гіршпрунга, Доліхосігма, стійке хронічне порушення прохідності кишечника. У зв`язку з хронічним захворюванням, дитина потребує постійного прийняття ліків, лікування у стаціонарному відділенні, проведенні додаткових консультацій у лікарів - спеціалістів по захворюванню, на що потрібні значні кошти. У позивачки відсутні достатні кошти, щоб нести всі витрати щодо обстеження та лікування сина самостійно. Визначений судом розмір аліментів є недостатнім для матеріального утримання сина, в добровільному порядку відповідач додаткову матеріальну допомогу не надає. За період з 2021 року по 2022 рік ОСОБА_1 , на обстеження та лікування сина, було витрачено 49 811,03 грн. та 14 868,26 грн. на продукти харчування, рекомендовані лікарем, згідно особливих потреб дитини, у зв`язку з його захворюваннями.

Позивачка ОСОБА_1 вважає, що відповідачу необхідно також брати участь у додаткових витратах на дитину та сплатити позивачу 1/2 частину понесених нею витрат на спеціальне харчування та лікування дитини.

На підставі вищевикладеного, позивачка ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_5 на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 31 981, 55 грн. за обстеження та лікування, та 7 586,68 грн. за додаткові необхідні продукти харчування.

Ухвалою суду від 14 березня 2023 року у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи по суті.

03 квітня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Мариніч І.Г. в якому вона зазначає, що відповідач не погоджується з вимогами позивачки та просить суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі з огляду на наступне. Батько (відповідач) на утримання дитини сплачує аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти сплачуються шляхом утримання при виплаті заробітної плати, яке здійснюється бухгалтерією Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» на підставі постанови про стягнення коштів по ВП № 56790238 від 28.08.2018 р. на користь ОСОБА_1 . Заборгованість з аліментів у відповідача перед позивачем відсутня. Як вбачається з позовної заяви позивачка просить стягнути додаткові витрати на дитину. Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Представник відповідача зазначає, що з доказів, наданих позивачкою вбачається здійснення витрат на обстеження (аналізів) на дитину та купівлю ліків. Однак, зміст наданих доказів підтверджує необґрунтованість вимог позивачки. Крім того, щодо наданих квитанцій зазначає, що частина з них є на стільки затертою, що неможливо встановити а ні особу, яка придбала ліки, а ні асортимент покупки, а ні суму чеку. І взагалі, чи мають ці докази відношення до даної справи. Такі докази є недостовірними.

Згідно висновку Відділу органів травлення у дітей Державної установи «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології ім.. Академіка О.М.Лук`янової Національної академії медичних наук України» від 16.11.2021 р. № 2036 дитині встановлений клінічний діагноз: виразковий коліт, дистальний, важкий перебіг, стадія загострення (PUCAI 60 балів), супутній: залізодефіцитна анемія ІІІ ступеня; доліхосигма. Для лікування у період 2021-2022 роки призначалися препарати: модулен 250, дигест 365, пентаса, преднізолон 25 мг/добу, вігантол, лактімак форте, селен, тардиферон, салофальк, кальцемін цитро, мутафлор, триметабол, карбонат, ентерожерміна, гептрал, вітамін Д3. Інших призначень з медикаментів по зазначеному захворюванню не було. При цьому, з зазначених медикаментів більш тривале лікування відбувається (за призначенням лікарів) за рахунок модулен 250. (в середньому вартість становить 360 грн. за 400 гр). Позивачка надала квитанцій за вказаним призначенням на загальну суму 32 282,24 грн. В той же час, для того, щоб зрозуміти, що витрати є дійсно додатковими позивачка має довести, що коштів, що приходяться на дитину на місяць справді не вистачає й на лікування захворювання. Так як у дитини захворювання було виявлено ще у лютому 2017 р. та призначено соціальну допомогу по інвалідності до призначення аліментів, а розмір аліментів був визначений у жовтні 2017 р. за заявою позивачки, поданою у вересні 2017 року, то розмір аліментів призначався з урахуванням витрат на лікування хвороби. Як вбачається з матеріалів справи найбільше витрат на лікування було здійснено в липні 2022 року (11 237,24 грн.), серпні 2022 року (3 321,04 грн.), вересні 2022 року (7 546,02 грн.), жовтні 2022 року (5 249,25 грн.). У липні 2022 року на дитину приходилось 14 104,72 грн., у серпні 14 410,60 грн., у вересні 15 343,20 грн., у жовтні 12 880,00 грн. Таким чином, коштів, що були сплачені у вказані місяці було достатньо для здійснення лікування дитини.

Щодо витрат на аналізи, представник відповідача зазначає, що з наданих позивачем доказів вбачається, що позивачка здійснювала витрати на аналізи дитини. Однак, за наданими виписками немає підтвердження, що такі аналізи були за призначенням лікарів, як і те, що була необхідність зробити їх в приватних закладах. В період 2021-2022 року дитина проходив лікування у Державній установі «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології ім. Академіка О.М.Лук`янової Національної академії медичних наук України». Тому проведення досліджень аналізів у приватних закладах обумовлюється власним бажанням позивачки, а не особливими потребами дитини.

За Індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 24 (вікова категорія від 0 до 18 років) від 04.02.2022 р. дитині призначені реабілітаційні заходи, а саме, медична реабілітація: відновна терапія 2 рази на рік (весна /літо дитяча лікарня), санаторно-курортне лікування 1 раз на рік (літо, весна Трускавець). Медикаменти на постійній основі не призначені. Таким чином, держава надає дитині право на безкоштовне лікування (отримання ліків за рецептом лікаря, безкоштовне стаціонарне лікування та здійснення безкоштовних аналізів).

Відповідач зауважує, що позивачка не надає до суду доказів призначення аналізів для дитини в період 2021-2022 років, в тому числі й таких, які необхідно було зробити на платній основі в приватних клініках/медичних лабораторіях. Таким чином, вимоги позивачки щодо відшкодування витрат на аналізи в сумі 9 922,75 грн. є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо відшкодування витрат на харчування, представник відповідача зазначає, що відповідно до Висновку дитячого гастроентеролога від 22.02.2017 р. дитині рекомендовано дотримуватися дієти № 3 (виключити м`ясні, рибні бульйони, білий хліб, кашу (рис, манку), молоко, макарони, шоколад. Включити до раціону клітковину. З Витягу з історії хвороби № 786 лікуванням визначено дотримання режиму дня і харчування, дієта в межах столу № 5, з виключенням молока, аглютенова. Тобто, не зважаючи на період надання рекомендацій (2017 рік та 2022 рік) загальні вимоги до лікування не змінились: дотримання дієти з виключенням певних продуктів харчування. Аналіз всіх рекомендацій, наданих лікарями в період з 2017 до 2022 рік, які надає позивачка в якості доказів, доводить, що основне лікування захворювання дитини полягає саме у дотриманні режиму дня, дієти та питного режиму. Відповідно до Витягу з історії хвороби № 786 вбачається, що позивачці були надані дієтичні рекомендації, які позивачка до суду не надає. Позивачка просить відшкодувати витрати на необхідні для дитини продукти. Однак надає докази про придбання продуктів, що заборонені для вживання дитині: арахісова паста, згущене кокосове молоко, білий хліб, сливки, булочки, шоколад, жуйки, сосиски, ковбаса, піца, оливкова олія (у великій кількості). Якщо дослідити рекомендації лікарів, то стіл № 5 не потребує окремого харчування і входить до витрат, що покриваються аліментами. Дитина не потребує крупу амарантову шліфовану для вживання, яку купує періодично позивачка, і вартість якої просить відшкодувати. Придбання даного продукту є виключною ініціативою позивачки, а не необхідністю, викликаною лікуванням дитини. З урахуванням зазначеного вимоги на відшкодування витрат на харчування для дитини відповідач вважає безпідставними.

Крім того, при ухваленні рішення відповідач просить прийняти до уваги, що станом на сьогодні проживає в Києві, де не має власного житла, на оренду витрачає 8000,00 (вісім тисяч) гривень та витрати на комунальні послуги, проживає однією сім`єю з ОСОБА_7 , та її двома малолітніми дітьми 5 і 8 років, до яких позивач відноситься як до рідних і має намір усиновити, та які перебувають на його утриманні.

Також відповідач зауважує, що любить свого сина і не заперечує додатково допомагати йому, якщо буде така потреба. Вважає, що всі витрати мають бути погоджені обома сторонами, а не прийматися виключно позивачкою на власний розсуд. Нажаль, відповідач не має змоги постійно спілкуватися з дитиною та встановити реальні потреби дитини оскільки відповідачка обмежує його в спілкуванні з батьком.

10 квітня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача ОСОБА_3 , відповідно до якого зазначено, що стягнення аліментів відбувається для забезпечення фізичного, духовного і морального розвитку дитини, для забезпечення можливості придбання одягу, їжі, сплати комунальних послуг, забезпечення гідних умов проживання дитини. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя необхідних для розвитку дитини. Позицією викладеною у відзиві на позовну заяву відповідач фактично повідомляє суд, що йому абсолютно байдуже який фізичний та моральний розвиток буде в його сина, в що його син одягається та чи в теплому приміщенні живе, адже відповідач вважає, що аліменти потрібні лише на оплату ліків.

Окрім того, з приводу необґрунтованості вимог позивача щодо стягнення додаткових витрат на дитину позивач зазначає, що відповідно до ст. 185 СК України зазначено, що хвороба дитини відноситься до сум додаткових витрат які несуть обоє батьків. В зв`язку з тим, що дитині ОСОБА_6 з 2017 року був поставлений діагноз: виразковий коліт дистальний середньої важкості, рецидивуючий перебіг, вроджена вада кишечника, хвороба Гіршпрунга, Доліхосігма, стійке хронічне порушення прохідності кишечника , вроджена лактозна недостатність, антено-невротичний синдром, він потребує постійного дорого вартісного лікування. В зв`язку з тим, що дитина має складний діагноз при лікуванні інших захворювань необхідно враховувати всі особливості сприйняття дитиною ліків.

Окрім того, з приводу лікування дитини в Києві та оплати дорого вартісних аналізів представник позивача зазначає, що в зв`язку з тим, що дитина має надзвичайно складний діагноз, спеціалісти, які знаходяться в лікарні за місцем проживання дитини, не в змозі надати відповідні послуги. Є необхідність звернення до спеціалістів, які мають відповідну кваліфікацію та в змозі надати рекомендації щодо лікування дитини та здійснювати відповідний супровід. В зв`язку з цим позивач здійснює лікування дитини в м. Київ.

Щодо оплати дорого вартісних аналізів зазначає, що вказані аналізи були здійснені відповідно до рекомендацій лікуючого лікаря (підтверджується перепискою з лікарем), ніяких додаткових аналізів позивач не проводила. У зв`язку із складністю хвороби, для коректного лікування дитини необхідні результати відповідних аналізів. Значну частину призначених лікарем аналізів у державних закладах не проводиться.

Окрім того, з приводу харчування дитини та призначених рекомендацій представник позивача зазначає, що відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого №1484 від 06.04.2023 року при зазначеному діагнозі дитині рекомендовано спеціальне харчування. Дитині відповідно до стадій перебігу хвороби, призначено різні види дієт, харчування корегується відповідно до самопочуття дитини. Тому твердження відповідача про недобросовісність позивача та необґрунтовані витрати не знаходять свого підтвердження.

17 квітня 2023 року до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача ОСОБА_4 в якому зазначено, що як вбачається з позовної заяви позивачка просить суд стягнути з відповідача на користь неї додаткові витрати на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 31 981,55 грн. за обстеження та лікування, та 7 586,68 грн. за додаткові необхідні продукти харчування; витрати, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи в розмірі 4 500,00 грн.

З метою доведення обставин у справі позивачка подала в якості доказів: квитанції про оплату лікарських засобів, медичних обстежень та продуктів харчування. Всього позивачкою додано квитанцій на загальну суму 62 920 (шістдесят дві тисячі дев`ятсот двадцять) гривень 29 коп. У відзиві на позовну заяву відповідач повністю заперечував з приводу позовних вимог позивачки, обґрунтовуючи свої міркування тим, що сплачує на утримання дитини аліменти в розмірі, що не просто значно перевищують мінімальний розмір та/або мінімальний рекомендований розмір аліментів, визначений законодавством, а й повністю покривають потреби дитини необхідні для фізичного, розумового, духовного, морального, соціального розвитку дитини саме відповідного віку; зазначав, що позивачка не доводить суду суму звичайних витрат, що здійснюються в інтересах дитини, їх щомісячний розмір, а тому зауважував про недоведеність недостатності розміру аліментів з урахуванням рівної суми коштів, витрат, яку має виділяти позивачка на утримання дитини виходячи з принципу рівності прав, закріпленого ст. 141 СК України; зауважував, що розмір аліментів був призначений вже з урахуванням захворювання дитини; аргументував що здійснення витрат на лікування простудних захворювань є звичайними витратами, які охоплюються розміром аліментів та не можуть бути включені до додаткових витрат; звертав увагу суду на те, що в матеріалах провадження наявні якісь квитанції, які неможливо прочитати та встановити чи є такі належними доказами по справі, чи були здійснені саме в інтересах дитини та чи є такі витрати дійсно додатковими; зауважив щодо відсутності доказів доцільності здійснення витрат на проведення аналізів у приватних установах; обґрунтовував недоцільність здійснення витрат на продукти харчування щодо яких позивачка просила відшкодування з огляду на те, що такі взагалі протипоказані дитині з відповідним захворюванням відповідно до рекомендацій лікарів; стверджував, що дієта, прописана дитині, не включає якихось особливих продуктів, які не можуть покриватися за рахунок аліментів. Таким чином, надаючи відповідь на відзив позивачка мала надати свої пояснення щодо кожного заперечення та обґрунтувати їх хибність з посиланням на докази, які були подані разом з поданням позовної заяви до суду.

Щодо доданих до відзиву на позовну заяву додатків представник відповідача зауважує, що у позовній заяві позивачка не зазначала про неможливість подання якихось доказів по справі з незалежних від позивачки обставин та необхідності їх витребування, або про подання якихось доказів пізніше у зв`язку з їх неможливістю подання на дату подання позову, але найближчого отримання таких у третіх осіб. В період обміну сторонами процесуальними документами не відбувалось зміни предмету або підстав позову, що могло б вплинути на подання додаткових доказів. З огляду на дату складення поданих додатків позивачці нічого не заважало подати їх при подані позовної заяви і тоді відповідач мав би змогу оцінити їх у сукупності з іншими поданими до справи доказами та надати кожному документу оцінку, а позивачка мала б право на посилання на такі докази. Однак, дані додатки не можуть бути прийняті судом та, відповідно, братися до уваги в силу частини восьмої статті 83 ЦПК України. Таким чином, відповідь позивачки на відзив не спростовує аргументів відповідача щодо недоведеності недостатності коштів в тому числі й на лікування, що сплачуються відповідачем в якості аліментів, доцільності здійснення витрат на проведення аналізів, доцільності витрат на придбання продуктів харчування щодо яких позивачка просить відшкодування. З урахуванням вищевказаного, відповідач позов не визнає, просить відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві так і в відповіді на відзив. Представник позивача ОСОБА_2 , пояснив, що з огляду на заперечення сторони відповідача було зроблено систематизацію чеків та витрат, які вони і заявляють, як підстави для задоволення позову. До суду було надано письмові пояснення відповідно до яких, на підставі даних розрахунків можна зробити висновок, що витрати на спеціалізований раціон за призначенням лікаря мають значну вищу вартість в порівнянні зі звичайним харчуванням, а тому ніяк не можуть бути віднесені до звичайних поточних витрат на утримання здорової дитини. Окрім того, суду було надано виписку лікаря на підтвердження призначення лікування дитині, яка підтверджує, витрати пов`язані з купівлею ліків. Позивачка ОСОБА_1 зауважила, що лікар пояснював, що під час під час того, якщо стався рецедив хвороби, то дитина повинна притримуватися дієти. Але якщо немає рецедиву та дитина не кровоточить, то лікар дозволила вживати всі продукти лише з виключенням лактози та глютену, та притримуватися панелі алергенів. І окрім того виключити смажене, жирне і те, що важке на шлунок. У виписці лікаря зазначено, що під час нормального стану дитина може вживати всі продукти. Рецедив у дитини може статися два рази на рік під час зміни клімату, оскільки міняються сезонні продукти. Окрім того, рецедив може статися на фоні стресу.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог, надала пояснення аналогічні, викладеним в відзиві, запереченнях, а також зазначила, що вони вважають, що виплата аліментів, яка стягується з відповідача з його заробітної плати повністю перекриває витрати на дитину, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши позивача та її представників, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, який проживає разом з матір`ю, позивачем у справі.

Судовим наказом Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.10.2017 року ( справа № 539/2559/17) з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 29.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підставою позову про стягнення додаткових витрат на дитину є хвороба малолітнього ОСОБА_8 , що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду, а саме: на підставі огляду дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 у клініці Viva в м. Києві від 22.02.2017 року йому був встановлений діагноз функціональний запор з наступним обстеженням та консультацією лікаря.(а.с.9)

Висновком лікаря дитячого хірурга від 07.06.2018 року пацієнта ОСОБА_6 , відповідно до якого пацієнту поставлено діагноз ОСОБА_9 грижа невеликих розмірів. Фімоз. (а.с. 8)

Висновком УЗД внутрішніх органів від 22.02.2017 року пацієнта ОСОБА_6 , відповідно до якого зроблено висновок УЗ ознаки Невираженого метеоризму, помірної гепатоспленомегалії, деформації і невиражені застійні явища в жовчному міхурі. ДЖВП. Помірні реактивні зміни в паренхімі панкреас.(а.с.10)

Висновком дитячого хірурга від 17.06.2018 року пацієнт ОСОБА_6 , відповідно до якого пацієнту поставлено діагноз вроджена вада кишківника: хвороба Гіршпрунга (а.с.11)

Висновком дитячого хірурга від 20.06.2018 року пацієнт ОСОБА_6 , відповідно до якого пацієнту поставлено діагноз вроджена аномалія розвитку кишківника хвороба Гіршпрунга. (а.с.12)

Висновком Іригографії від 20.06.2018 року пацієнт ОСОБА_6 , відповідно до якого пацієнту поставлено діагноз доліхосігма, ренген ознаки хвороби ОСОБА_10 (а.с.13).

Консультаційним висновком дитячого хірурга НДС «ОХМАТДИТ» від 25.06.2018 року пацієнт ОСОБА_6 , відповідно до якого пацієнту поставлено діагноз функціональні закрепи. Доліхосігма (а.с.14).

Консультаційним висновком дитячого хірурга від 24.10.2018 року пацієнт ОСОБА_6 , відповідно до якого пацієнту поставлено діагноз функціональні закрепи. Доліхосігма (а.с.15).

Випискою №2247 із медичної карти стаціонарного хворого від 30.11.2018 року хворий ОСОБА_6 , відповідно до якої пацієнту поставлено діагноз Доліхосігма. Синдром Пайра. Стійке хронічне порушення прохідності кишечника. Стійкий абдомінальний больовий синдром (а.с.16).

Випискою №772 із медичної карти стаціонарного хворого від 25.05.2019 року хворий ОСОБА_6 , відповідно до якої пацієнту поставлено діагноз Доліхосігма. Синдром Пайра. Стійке хронічне порушення прохідності кишечника. Стійкий абдомінальний больовий синдром (а.с.17).

Довідкою Комунального підприємства «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» №219 від 11.07.2019 року виданою на ім`я ОСОБА_6 , в якій зазначено, що ОСОБА_6 з 05.07.2019 року по 11.07.2019 року перебував на лікуванні в педіатричному відділенні Лубенської центральної міської лікарні, діагноз гострий шийний лівобічний лімфаденіт в стадії інфільтрації. Доліхосігма з больовим синдромом. Єпікриз додається (а.с.18, 19).

Довідкою від 29.12.2022 року №7868 відповідно до якої ОСОБА_6 поставлено діагноз виразковий коліт, дистальний, середньої важкості, рецидив. перебіг (РUCAI 30 балів). (а.с.20)

Довідкою про надані реабілітаційні послуги та результати комплексної реабілітації (абілітації) від 09.12.2022 року, в якій зазначено, що ОСОБА_6 проходив курс реабілітації в період з 18.04.2022 року до 09.12.2022 року (а.с.21).

Довідкою 124/прот. ЛКК №80 від 22.11.2021 року, виданою ОСОБА_6 , зазначено рекомендовано догляд вдома (а.с.22).

Випискою №2036 з відділення органів травлення у дітей «Інституту педіатрії, акушерства і гінекології ім. академіка О.М. Лук`янової Національної академії медичних наук України» виданою ОСОБА_6 , в якій зазначено, що він лікувався і спостерігався у відділенні дитячої гепатології ДУ «ІПАГ НАМНУ» з 05.11.2021 року по 16.11.2021 року з клінічним діагнозом: виразковий коліт, дистальний, важкий перебіг, стадія загострення (РUCAI 60 балів) та супутнім діагнозом: залізодефіцитна анемія ІІІ ступеня, доліхосигма (а.с.23).

Висновком лікувально-консультативної комісії КП «ЛЛІЛ» ЛМР від 22.11.2021 року №124/прот. ЛКК №80 від 22.11.2021 року, в якому зазначено, що ОСОБА_6 за станом здоров`я потребує індивідуальну форму навчання з 22.11.2021 року 31.05.2022 року. Звільнений від уроків фізвиховання та трудового навчання з 22.11.21-30.05.22 року у зв`язку з діагнозом виразковий коліт, тяжка форма, стадія загострення к 51 (а.с.25).

Медичним висновком №63 від 23.11.2021 року, в якому зазначено, що у ОСОБА_6 наявне захворювання (патологічний стан) виразковий коліт, дистальний, важкий перебіг, стадія загострення (РUCAI 60 балів) К 51, відповідає розділу IV п. 3 пп. 3.2 Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 16 років, затвердженого наказом МОЗ України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 року №451/471/516 (а.с.26).

Корінцем №63 медичного висновку від 23.11.2021 року, в якому зафіксовано захворювання ОСОБА_6 виразковий коліт, дистальний, важкий перебіг, стадія загострення (РUCAI 60 балів) К 51 (а.с.27).

Консультативним висновком від 29.08.2022 року №786, в якому зазначено діагноз: виразковий коліт, дистальний, середньої важкості, рецидивуючий перебіг (РUCAI 30 балів), вроджена лактазна недостатність середнього ступеня, астено-невротичний синдром (а.с.28).

Витягом з історії хвороби №786 ОСОБА_6 з «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології ім. академіка О.М. Лук`янової Національної академії медичних наук України», в якому зазначено заключний клінічний діагноз: виразковий коліт, дистальний, середньої важкості, рецидивуючий перебіг (РUCAI 30 балів), супутній: вроджена лактазна недостатність, астено-невротичний синдром (а.с.29).

Індивідуальною програмою реабілітації інваліда №24 від 04.02.2022 року, виданою ОСОБА_6 (а.с.30-31).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого №1484 від 06.04.2023 року дитина за весь період хвороби з 21.11.2021 року по 06.04.2023 отримувала наступне лікування: Вагінтол, Пентаса, Імуран 50мг, Приднізілон 25 мг, Тардифирон, Селен, Кальцій, Суміш Модулен, Обліпизові свічки, Салофальк (гранули або таблетки), свічки Біогая, Мутафлор, Креон 10000, Бетаргін, Д3, Йосен, Ентерожерміна, Риб`ячий жир, Гептрал, Метронідазол, Ентерол, Медрол, Кальцій нікомед, Пульмікорт (для інгаляцій), Бередуал (інгаляції), ОСОБА_11 , Кардонад, Омез 20 мг, Триметабол, ОСОБА_12 , Лактімак форте, Кальцемін цитро, Форлакс, Альфанормікс, Біогал про дентіс.(а.с.109)

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого №1484 від 06.04.2023 року при зазначеному діагнозі дитині рекомендовано наступне харчування: при стадії загострення (діарея) Дієта №4, якщо закрепи - Дієта №5, з додаванням продуктів послаблюючої дії. Якщо немає кровотечі - можливий відступ від дієти. Якщо ремісія харчування згідно аналізу алергенів. Виключити жарене, солоне, копчене, соління, гостре. Харчування корегується згідно результатів аналізу та самопочуття дитини (а.с.110)

Позивачем документально підтверджені витрати на обстеження та аналізи, придбання медичних препаратів та добавок до харчування, а також на лікувальне харчування на загальну суму 75 681, 06 гривень (а.с. 34 - 58).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією Організації Об`єднаних Націй про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтями 18, 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своєї дитини, передбаченого статтею 141 СК України, а також приділяє першочергову увагу як найкращому забезпеченню інтересів дитини, відповідно до статті 3 Конвенції ООН про права дитини.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, слід враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» від 17.03.2023 р. вих. № 1655/С/ВНЗП та довідки ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» від 17.03.2023 р. вих. № 1656/С/ВНЗП дохід відповідача за 2021 рік складає 390634, 53 гривні, за 2022 рік дохід складає 321 500, 79 гривень. (а.с. 80, 82)

На утримання сина відповідач сплатив всього у сумі 78 615,22 грн. у 2021 році (за січень -5855,59 грн., за лютий 6 267,97 грн., за березень 5 883,97 грн., за квітень 6 730,18 грн., за травень 7 301,04 грн., за червень 7 025,54 грн., за липень 8 994,91 грн., за серпень 2 045,29 грн., за вересень 4 298,16 грн., за жовтень 7 621,21 грн., за листопад 12 229,73 грн., за грудень 4 361,63 грн.) та 66 011,04 грн. у 2022 році (за січень - 6 653,04 грн., за лютий 5902,80 грн., за березень 2 232,99 грн., за травень 3 845,19 грн., за червень 5 321,19 грн., за липень 7 052,36 грн., за серпень 7 205,30 грн., за вересень 7 671,60 грн., за жовтень 6 440,00 грн., за листопад 9 493,30 грн., за грудень 4 193,27 грн.).

За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги та вважає такими, що є додатковими витратами на утримання дитини витрати позивача щодо обстеження та аналізів на суму 14 307, 25 гривень, та на придбання ліків та добавок до харчування на суму 43 919, 87 гривень, ураховуючи також наявність відповідних лікарських призначень.

Загалом вказані витрати позивача, які суд визнає додатковими витратами на дитину, що пов`язані із її хворобами, лікування яких знаходиться поза межами аліментних зобов`язань, становлять 58 227, 12 грн., відповідно половина таких коштів дорівнює 29 113, 55 грн.

Поряд із цим, суд не вбачає підстав для визнання додатковими витратами лікувальне харчування на суму 14 236, 23 гривень, оскільки позивачем не доведено наявність і розмір додаткових витрат на харчування, зокрема, різницю у вартості між звичайним і дієтичним харчуванням, враховуючи те, що щоденне харчування дитини у такому випадку не може вважатись особливою обставиною, яка потребує додаткових витрат з боку іншого з батьків у розумінні статті 185 СК України, оскільки такі витрати повинні покриватись за рахунок аліментів.

Зазначене твердження відповідає правовій позиції ВС: Постанова ВС від 01.04.2019 року у справі № 233/3518/17.

Стосовно доводів про те, що дитина має респіраторні захворювання і решта аптечних чеків стосуються придбання позивачем ліків для лікування саме цих захворювань, суд зазначає, що зазначені витрати не зумовлені та не викликані особливими потребами, а відносяться до загальних потреб дитини, до звичайних витрат на дитину, які покриваються за рахунок аліментів і витрат того з батьків що мешкає з дитиною, та є складовою аліментів.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність додаткових витрат позивача на дитину на загальну суму 58 227, 12 гривень.

Наступним підлягає вирішенню питання якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину з врахуванням обставин, що мають істотне значення.

Суд з цього приводу враховує, що позивач ніде не працює, в зв`язку з доглядом за дитиною інвалідом та отримує доходи лише соціального призначення, що не спростовано відповідачем. Натомість відповідач працює, сплачує аліментів.

Беручи до уваги наведене вище у сукупності, керуючись принципами розумності та справедливості, суд доходить висновку про необхідність визнання за сторонами обов`язку, пов`язаним з додатковими витратами на дитину, у рівних частках.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що сплата аліментів на дитину, не звільняє батьків від їх участі в додаткових витратах на утримання дитини, які викликані особливими обставинами, в тому числі хворобою дитини.

Оскільки позов задоволено частково, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 789, 93 гривень, ураховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Також пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3311 гривень. (а.с. 59, 60, 61, 62)

На підставі ст. ст. 7, 141, 150, 180, 185 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 27, 77-81, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 додаткові витрат на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кошти у розмірі 29 113, 55 гривень за обстеження, аналізи, ліки та добавки до харчування.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судові витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 3311 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 789, 93 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Повний текс рішення суду складений 08 травня 2023 року.

Суддя Я.В. Просіна