Провадження № 2/727/198/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Літвінової О.Г.

при секретарі Вальків А.М.

позивача ОСОБА_1

представник позивача Поляк П.

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Поляк Марії Володимирівни до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якої виступає адвокат Поляк М.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається із 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями, після смерті ОСОБА_5 є діти померлої - син ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 , які на час відкриття спадщини постійно проживали разом з спадкодавцем та вчасно прийняли спадщину, як спадкоємці за законом. Проте, 18.10.2022 року стало відомо, що померла складала заповіт на користь ОСОБА_1 тому він 04.11.2022 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, але 10.11.2022 року отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки позивач порушив десятимісячний строк з дня відкриття спадщини. Таким чином йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Необізнаність спадкодавця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Тому, просив суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю в два місяці з дня набрання законної сили рішення у даній справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Рендюк Н.В. надійшов відзив на позовну заяву в якій просить відмовити в задоволені позову. Зазначаючи що, доводи позивача про те, що про наявність заповіту, складеного ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його користь він вперше дізнався 18.10.2022 року не відповідають дійсності. Квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , рідному братові ОСОБА_4 , їхній матері ОСОБА_5 , та до смерті їхньому батькові ОСОБА_6 , у рівних частках - кожному по 42/400 ідеальних частки. Після смерті батька вони прийняли спадщину в трьох у рівних частках. 06.12.2021 року стан ОСОБА_5 погіршився, було повідомлено про це близьких та родичів, в тому числі позивача та його матір, щоб вони мали можливість попрощатися з ОСОБА_7 , оскільки на той час вона була при свідомості. Під час їхньої розмови ОСОБА_1 було повідомлено, що нею на його користь було складено заповіт і що все майно, яке їй належить на момент смерті перейде до нього. 09.12.2021 року після прощання з померлою ОСОБА_4 в його присутності повідомив позивача, що заповіт складений на нього, щоб він його забрав та звернувся до нотаріальної контори. В подальшому ОСОБА_8 за заповітом не звертався.

Від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву. Зазначаючи що, в день похорон, 9.12.2021 року він прийшов до будинку, де відбувалось прощання з мамою, та підійшов до брата ОСОБА_3 . Останній повідомив його, що перебираючи документи мами, знайшов заповіт, за яким все майно після її смерті вона заповіла його синові ОСОБА_9 . Коли ОСОБА_10 зі своєю матір`ю ОСОБА_11 прийшов на церемонію прощання, він підійшов до нього та я переказав йому слова ОСОБА_12 про те, що той знайшов заповіт на його користь і щоб ОСОБА_8 його забрав після поховання, щоб пред`явити нотаріусу. Цю розмову чули багато людей, оскільки це відбувалось біля будинку та всі стояли поряд. Також, в подальшому, я неодноразово, в межах 10-місячного строку після смерті мами, спілкувався з ОСОБА_11 та запитував її чи звертався ОСОБА_8 до нотаріуса, на що ОСОБА_13 пояснювала, що ще ні, бо він дуже зайнятий та ще не встиг це зробити. Однак йому достеменно було відомо про наявність заповіту на його користь та чому він вчасно не звернувся до нотаріуса мені не відомо. Тому просить суд відмовити в задоволені позову.

Позивач та його представник в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, з підстав викладених у відзиві просила в позові відмовити.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_4 подзвонив синові ОСОБА_1 в 2022 році та повідомив про наявність заповіту складеного на нього, хоча ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому відповідач і пропустив строк на прийняття спадщини.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні повідомила, що відносно заповіту знає зі слів ОСОБА_14 . Вони всі були на похоронах померлої, і про заповіт не було нікому повідомлено.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні повідомила, що з померлою вони були сусідками. Коли ОСОБА_7 стало погано біля неї був ОСОБА_1 якому вона особисто і повідомила, що склала на нього заповіт. На похоронах ОСОБА_3 повідомив позивачу, щоб він зайшов та забрав заповіт.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні повідомила, що вона є сусідами з відповідачами. Коли вона зайшла до них в гості то стала свідком розмови ОСОБА_7 з її внуком про те, що на нього складений заповіт. Крім того на похоронах також було повідомлено позивачу про заповіт.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні повідомила, що при відвідуванні Емілії внуком, йому було повідомлено про заповіт. Крім того 08.12.2021 року вони з чоловіком знайшли заповіт та відразу подзвонили ОСОБА_4 , щоб він повідомив сина.

Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.76). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається із 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Спадкова справа, після смерті ОСОБА_5 , заведене приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Литвинчук О.В. (а.с.73-102). Спадкоємцями, після смерті ОСОБА_5 є діти померлої - син ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 , які на час відкриття спадщини постійно проживали разом з спадкодавцем та вчасно прийняли спадщину, як спадкоємці за законом.

Відповідно до заповіту який складений 15.05.2020 року ОСОБА_5 все її майно, що буде їй належати на день її смерті заповідає своєму онуку ОСОБА_1 (а.с.7).

04 листопада 2022 року, позивач ОСОБА_10 звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Литвинчук О.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.8).

10 листопада 2022 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Литвинчук О.В. видано постанову №32/02-31 про відмову у вчинені нотаріальної дії. Вказана постанова мотивована тим, що позивач, протягом десятимісячного строку з дня відкриття спадщини особисто не подав до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини або відмову від неї та не надав нотаріусу доказів, що він прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини (а.с.9).

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно частинами 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частин 1-3 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцять років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника.

Згідно до ст.ст. 1269 і 1270 Цивільного кодексу України та пункт 3 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 для прийняття спадщини встановлюється строк у десять місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, позивач протягом десятимісячного строку з дня відкриття спадщини особисто не подав до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини або про відмову від неї.

Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, згідно з цією статтею поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Як встановлено судом з показів свідків позивачу було відомо про наявність заповіту, ще в 2021 році, оскільки сама померла йому повідомила про складений нею заповіт.

Таким чином, позивач з 06.12.2021 року був обізнаний про наявність заповіту, яким ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_1 належне їй майно, яке складається із 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Жодних об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання позивачем заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством десятимісячного строку, що могли би свідчити про поважність причини пропуску такого строку, у позивача не було. Відтак, підстави для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, у суду відсутні.

За таких обставин, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 адвоката Поляк Марії Володимирівни до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо або через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя: О.Г.Літвінова