ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/999/23 Справа № 188/1907/18 Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В. В. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючої судді Канурної О.Д.

суддів Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про відшкодування упущеної вигоди, (суддя першої інстанції Куцевол В.В.), -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про відшкодування упущеної вигоди, з урахуванням уточнень просив стягнути з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на його користь упущену вигоду у розмірі 29768 грн. 42 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним чином. Позивач є власником приватного домогосподарства, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 . 01.06.2018 року до Петропавлівського Центру обслуговування клієнтів АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» подав заяву-повідомлення про те, що з метою реалізації державної програми про впровадження відновлювальної енергетики, позивач у своєму домоволодінні побудував сонячну електростанцію та прохав надати послугу з улаштування вузла обліку і укласти договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, відповідно до чинного законодавства. В той же день. 01.06.2018 року позивач здійснив оплату послуг з улаштування вузла обліку, згідно рахунку наданого електропостачальником АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі».

Однак, більше місяця працівники відповідача ігнорували усні звернення позивача щодо виконання своїх обов`язків по улаштуванню вузла обліку та укладанню договору купівлі-продажу електроенергії за «зеленим тарифом». Відповідно до п. 6 розд. ІІ Постанови НКРЕ № 170, після оплати побутовим споживачем послуг з улаштування вузла обліку електропостачальник протягом 3 днів у містах та 5 днів у сільській місцевості улаштовує чи виконує реконструкцію вузла обліку. Однак, тільки 04.07.2018 року послуга з улаштування вузла обліку була виконана та укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом.

Позивачем 24.07.2018 року на адресу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» була направлена відповідна претензія. Керівник Інформаційно-консультаційного центру, не звертаючи уваги на вказані порушення чинного законодавства України, надав відповiдь, що з боку АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» не було порушень вимог діючого законодавства і відмовив в задоволенні претензії.

Враховуючи відмову «ДТЕК Дніпровські електромережі», позивачем були направлені заяви до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та до Антимонопольного комітету України.

У відповіді НКРЕКП від 10.12.2018 року, було зазначено, що такі дії відповідача є протиправними.

Відповідно до розділу ІІІ Порядку побутовий споживач продає, а електропостачальник купує електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії генеруючою установкою приватного домогосподарства, згідно з умовами договору купівлі-продажу, укладеного відповідно до розділу ІІ цього Порядку. Отже, нарахування виробленої для купівлі електропостачальником електричної енергії можливе з дати укладання договору. Оскільки відповідач з необґрунтованим порушенням строку, визначеним п. 6 розд. ІІ Постанови НКРЕ № 170, здійснив улаштування вузла обліку електроенергії за «зеленим тарифом» пізніше на 27 днів, а тому установка була відключена від лінії електропередач, не виробляла електричну енергію, що призвело до недоотримання позивачем доходу, він звернувся за захистом своїх прав до суду з вимогою відшкодувати йому упущену вигоду у розмірі 29768 грн. 42 коп.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про відшкодування упущеної вигоди - залишено без задоволення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Із указаним рішенням суду не погодився позивач ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необгрунтованим, оскільки винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Внаслідок цього суд неправильно встановив істотні обставини справи, дав помилкову оцінку правовідносинам сторін, через що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції залишив поза увагою, що відшкодування збитків може бути покладено на відповідача за наявності передбачуваних законом умов, які позивачем повністю доведені, а саме, протиправна поведінка відповідача полягає в тому, що ним, з необгрунтованим порушенням строку, визначеного п. 6 розд. II Постанови НКРЕ № 170, було здійснено улаштування вузла обліку електроенергії за "зеленим тарифом" у позивача. Вказаний 5- денний строк відповідачем порушено на 27 днів, оскільки фактично вказані роботи були проведені лише 04.07.2018 р. Негативним результатом такої протиправної поведінки відповідача стало те, що генеруюча установка приватного домогосподарства позивача з затримкою на 27 днів була облаштована, але не була своєчасно підключена до лінії електропередач, внаслідок чого не виробляла електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії за "зеленим" тарифом. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та упущеною позивачем вигодою полягає в тому, що внаслідок несвоєчасного підключення генеруючої установки приватного домогосподарства позивача не відбувалося постачання електроенергії за "зеленим тарифом" відповідачу, що призвело до неотримання позивачем доходів за 27 календарних днів від такого продажу (упущеної вигоди).

Тривалість дня в червні-липні 2018 року складає 16 годин. Згідно розрахунку ТОВ "РА ІНЖИНІРІНГ" від 05.11.2018 р, виробництво електроенергії за "зеленим тарифом" в зоні розташування генеруючої установки Позивача за 1 годину у червні 2018 року склала 11,62 кВт*год. Відповідно виробництво електроенергії за зеленим тарифом в зоні розташування генеруючої установки Позивача за 1 день (16 год) у червні 2018 року складає 185,92 кВт*год. = 11,62 кВт*год х 16 год. 24 дні червня X 185,92 кВт*год = 4462,32 кВт*год з 07 по 30 червня 2018 р.

Згідно розрахунку ТОВ "РА ІНЖИНІРІНГ" від 05.11.2018 р, виробництво електроенергії за "зеленим тарифом" в зоні розташування генеруючої установки Позивача за 1 годину у липні 2018 року склала 11,89 кВт*год Відповідно виробництво електроенергії за зеленим тарифом в зоні розташування генеруючої установки Позивача за день (16 год) у липні 2018 року складає: 190,24 кВт*год. =11,89 кВт*год х 16 год. 3 дні липня Х190,24 кВт/день=570,72 кВт*год з 01. по 03 липня 2018 р. Таким чином кількість електроенергії , яка при своєчасному підключенні повинна бути вироблена та реалізована відповідачу протягом 07 червня - 03 липня 2018 року складає 5033, 04 кВт*год. = 4462,32 кВт*год. +570,72 кВт*год.

Врахувавши постанову НКРЕКП від 23.03.2018 № 359 з 01.01.2017 по 31.12.2019 «зелений» тариф на електричну енергію становить 5,9146 грн. за 1 кВт*год. Сума упущеної вимоги складає 29768, 42 грн =5033,04 кВт*год. Х 5,9146 грн.

Позивач ОСОБА_1 просить Дніпровський апеляційний суд скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. У зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року цивільна справа витребувана з суду першої інстанції.

20 січня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано сторонам строк для подання відзиву на апеляційні скарги.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року справу призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як вбачається із ч. 3 вказаної вище статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.5 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З позовної заяви вбачається, що предметом позову є визнання дій зі складання акту про порушення та здійснення нарахувань на підставі такого акту незаконними, визнання незаконним та скасування акту, скасування нарахувань, визнання незаконним та скасування рішення, тому апеляційну скаргу слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обгрунтованість рішення у цивільній справі.

Вказаним вимогам рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року відповідає.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів понесених реальних збитків, упущеної вигоди, а також не доведено, що саме неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Обґрунтування суми упущеної вигоди, позивачем розраховано на припущеннях та на підставі акту приймання-передавання товару (електричної енергії) від споживачів електричної енергії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що не є належним та допустимим доказом відповідно до ст. 77, 78 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 подав 01.06.2018 року до Петропавлівського Центру обслуговування клієнтів АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» заяву-повідомлення, що з метою реалізації державної програми про впровадження відновлювальної енергетики, позивач у своєму домоволодінні побудував сонячну електростанцію та прохав надати послугу з улаштування вузла обліку і укласти договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, відповідно до чинного законодавства. В той же день, 01.06.2018 року позивач здійснив оплату послуг з улаштування вузла обліку, згідно рахунку наданого електропостачальником АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», що підтверджується квитанцією від 01.06.2019 року № 0К3В38200.

04.07.2018 року, послуга з улаштування вузла обліку була виконана та укладено договір із позивачем про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом № 3590-ДнОЭ.

Позивач вважає, що оскільки з дня подання заяви та оплати до дня підключення та укладання договору минуло 27 днів, відповідачем було порушено вимоги пунктів 4-6 розділу ІІ постанови НКРЕКП від 27.02.2014 року № 170, у зв`язку із чим, прохає стягнути з відповідача суму упущеної вигоди у розмірі 29768 грн. 42 коп.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 ЦК).

Упущена вигода, як рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання, у разі недопущення правопорушення (Постанова Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 923/700/17).

При визначенні розміру упущеної вигоди мають враховуватися відомості, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання винагороди, якби зобов`язання було виконано боржником у належний спосіб. Дохід не може бути абстрактним, адже для відшкодування упущеної вигоди повинні враховуватися заходи, вжиті потерпілою особою для його отримання (Постанова Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі № 908/2261/17).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що оскільки з дня подання заяви та оплати до дня підключення та укладання договору минуло 27 днів, відповідачем було порушено вимоги пунктів 4-6 розділу ІІ постанови НКРЕКП від 27.02.2014 року № 170, тобто підлягає стягненню з відповідача упущена вигода у розмірі 29768 грн. 42 коп., є безпідставними, виходячи з наступного.

Апелянт розрахував суму упущеної вигоди, яку він вважав є точною, за вказаний у розрахунковий період, яку він мав реалізувати та визначив її із наступних складових: загальної кількості годин тривалості світового дня; на певні кількості зволікання відповідача в укладенні договору; здатність установки до генерації кВт за годину; вартість 1 кВт/год.

При цьому, колегія суддів хоче наголосити, що кількість можливо згенерованої енергії не може визначати за тривалістю світового дня, що визначається кількістю годин від сходу до заходу сонця. Вирішальним показником є фаза активності сонця, наявність хмар, дощу, туману, температури повітря, тощо.

Наданий Позивачем витяг із сайту погоди по Україні не є належним та допустимим доказом у справі, у розумінні ст. 77 ЦПУ України, оскільки не відображає вказаних природних чинників, що прямо впливає на здатність генеруючої установки виробити той чи інший обсяг енергії.

Разом з тим, погодні умови мають визначатися із офіційних джерел, яка повинна бути підтверджена відповідна довідка гідрометеостанції у відповідному місті/ селищі чи області. Тобто обсяг можливо згенерованої електричної енергії не підтверджений належними доказами, а є приблизним припущенням Позивача, що не заслуговує на увагу суду.

Виписка з інтернету не є належним доказом, оскільки не містить даних щодо опадів і хмарності, сформована по м. Дніпру, а не по м. Петропавлівка, де встановлено генеруючі установки Позивача.

Розрахунок здійснено на власний розсуд та без дотримання елементарних норм та законодавства у галузі енергетики.

Не підтверджений жодними доказами, що сонячні елементи здатні виробляти енергію з енергії сонячного світла увесь період від сходу до заходу сонця, що дорівнює 16 год. Період сонячної активності є значно меншим, тобто розрахунок мав би коригуватися із врахуванням: чи установка стаціонарна та/або оснащена обертальним механізмом, що слідує за сонцем; під яким знаходиться кутом; необхідно робити похибку коефіцієнту корисної дії на час світового дня; відсоток генерації коливається також у залежності від розміщення сонця Захід/Схід;

Розрахунок упущеної вигоди містить дані, що за 1 годину у червні 2018р склала 11,62 кВт/год, тобто дана величина, що покладена в основу розрахунку не підтверджена, зокрема посилання «в зоні розташування» є некоректним, оскільки позивачем не наведені конкретні умови зазначеної зони, не наведені індивідуальні характеристики конкретного географічного регіону. Тому, величина основи розрахунку є приблизним припущенням і не має посилання на норми матеріального права щодо даного розрахунку.

Розрахунок не містить різниці між обсягом виробленої та спожитої самим позивачем електричної енергії. Позивачем у зазначений у розрахунку період спожито 21 кВт електричної енергії, але даний обсяг не був відмінусований у розрахунках. Тому, вказаний розрахунок виконано із порушенням вимог розділу 5 «розрахунки за вироблену електричну енергію», що затверджена Постановою НКРЕКП від 25.02.2016 № 229 «Про внесення змін до Порядку продажу, обліку та розрахунків за електричну енергію, що вироблена з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств.

Розрахунок упущеної вигоди, який міститься у якості доказу виконаний ТОВ «РА інжинірінг», колегія суддів не приймає як належний доказ, оскільки доказів, що дане Товариство має право на виконання даного розрахунку та/або посадові особи даного Товариства уповноважені виконувати такі розрахунки.

Відтак, з урахуванням вимог ст. 78 ЦПК України, даний розрахунок є неналежним доказом у справі;

Рекламний аркуш роздрукований із Інтернет-ресурсу про характеристики станції 30 кВт та економічний ефект після впровадження СЕС 3 кВт із розрахунком рентабельності, не вказано зроблений та/або джерело отримання інформації. Між тим, у ньому наведені завищені суми за ідеальних погодних умовах в середньому за рік і не має відношення до конкретного періоду, регіону, тому не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Як вбачається із частини1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, сторони мають права обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто, позивач не довів факт спричинених збитків та їх реальність, обґрунтування їх розміру, безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Такі докази матеріали справи не містять.

У Постанові Верховного суду України від 14.06.2017 у справі № 923/2075/15 зазначено, що наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для стягнення. Тобто, навіть належний висновок судової економічної експертизи про розмір неодержаного доходу не є належним доказом реальності неодержання доходів. Враховуючи позицію Верховного суду України, для стягнення упущеної вигоди необхідно не тільки у належний спосіб встановлювати її розмір, але і доводити високий ступінь ймовірності такої вигоди.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обгрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: