Справа 206/2012/23
Провадження 2-о/206/228/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчук Р.О.,

присяжних: Лещенко К.М., Шафран С.В.,

при секретареві Глущенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за заявою Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги,

за участю:

прокурора Геник Л.С.,

представника заявника лікаря-психіатра Новостройної Т.О.,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 06 травня 2023 року ОСОБА_1 було госпіталізовано до психіатричного стаціонару.

За думкою комісії лікарів хворий являє собою безпосередню небезпеку для себе чи оточуючих, а також він не може самостійно задовольняти основні життєві потреби.

ОСОБА_1 письмової проінформованої згоди на госпіталізацію до КП «ДБКЛ з НПД» ДОР не надавав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

У судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр Новостройна Т.О. підтримала власну заяву та пояснила, що ОСОБА_1 вперше доставлено до лікарні у зв`язку із тим, що він почав поводити себе неадекватно, висловлює маячні ідеї, напав на незнайому дівчину, його сестра стверджує, що він погрожує сусідам, веде себе неадекватно.

Прокурор в судовому засіданні не підтримала заяву про госпіталізацію.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що не бажає лікуватися, оскільки вважає себе здоровим. Пояснив, що не вживає наркотичні засоби та алкогольні напої, а в судовому засіданні поводиться трохи дивно через те, що йому надали якісь препарати. Проживає за іншою адресою у зв`язку із тим, що в нього намагаються відібрати квартиру.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника лікаря психіатра, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав.

В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

У судовому засіданні було встановлено, що 06 травня 2023 року ОСОБА_1 було госпіталізовано до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР за направленням лікаря КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР Лотаков, у зв`язку із наявністю у пацієнта тяжкого психічного розладу.

До заяви також долучено заяву рідної сестри ОСОБА_1 від 06 травня 2023 року в якій вона просить госпіталізувати останнього у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я.

При обстеженні його психічного стану в КП «ДБКЛ з НПД» ДОР комісія лікарів виявила, що психічний стан ОСОБА_1 погіршився впродовж останніх 6 місяців, а саме став поводити себе дивно, проявляє агресію до сестри, до сусідів, погрожує, за своїм зовнішнім виглядом не слідкує. В день госпіталізації напав на прохожу дівчину.

Діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії.

Згідно приписів ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», наявність в особи психічного захворювання чи психічного розладу не може слугувати підставою для госпіталізації в примусовому порядку. Єдиними підставами для госпіталізації особи є вчинення нею чи виявлення реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження такі підстави для госпіталізації, а факт того, що ОСОБА_1 поводить себе неадекватно та висловлює маячні ідеї ґрунтується виключно на відомостях, повідомлених сестрою ОСОБА_1 .

Враховую, що ОСОБА_1 заперечує проти його примусової госпіталізації до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги, а також враховуючи засади пріоритету забезпечення прав і свобод людини і громадянина при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку, зважаючи на відсутність будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 являє собою безпосередню небезпеку для себе чи оточуючи, а також не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, суд правових підстав для задоволення заяви не вбачає.

Крім того, суд під час вирішення порушеного лікарнею питання, звертає увагу, що стаття 8 Конвенції передбачає право людини на повагу до приватного життя та умови, за яких втручання в приватне життя є виправданим, серед яких, зокрема: законна підстава, законна ціль (мета), та додаткова умова, за якою втручання має бути «необхідним в демократичному суспільстві». Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і зокрема, є пропорційним до поставленої законної мети (справа «Кутцнер проти Німеччини», п.60, та рішення від 18.12.2008 року «Савіни проти України»). Поняття «приватне життя» у практиці ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, в т.ч. здоров`я людини, медичне втручання.

Пунктом 2 Конвенції передбачено, що органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Враховуючи вищевикладене та даючи оцінку доказам, що були зібрані в ході розгляду справи, суд приходе до висновку, що у задоволенні заяви КП «ДБКЛзНПД» ДОР слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 212, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради (місцезнаходження 49115, м. Дніпро, вул. Бехтєрєва, 1) про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук

Присяжні: К.М. Лещенко

С.В. Шафран