Справа № 211/2916/23
Провадження № 2-о/211/79/23
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Ткаченко С.В.,

при секретарі Андрійченко А.Ю.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису стосовно кривдника,-

в с т а н о в и в:

Заявниця звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 . Заява мотивована тим, що вона є інвалідом 3 групи професійного захворювання з 2008 р., зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом зі своєю донькою - заінтересованою особою - ОСОБА_3 , яка систематично чинить психологічне, фізичне та економічне домашнє насильство щодо неї, з приводу чого вона неодноразово зверталася до поліції, фіксувала тілесні ушкодження.

Однак незважаючи на всі численні звернення до поліції та передані ними матеріали адміністративного провадження до Довгинцівського районного суду, кривдниця продовжує й надалі перебувати в одній квартирі, зневажає її, погрожує розправою, вимагає в неї гроші, спілкується та звертається переважно нецензурною лексикою та залякує її, наносить побої. З метою запобігання продовження чи повторного вчинення домашнього насильства змушена звернутися за захистом до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдниці ОСОБА_3 , та просить видати, обмежувальний припис яким: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з нею за адресою: АДРЕСА_1 , наближатися на відстань 200 метрів до місця проживання (перебування), лікування, інших місць частого відвідування, розшукувати, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, вести листування, телефонні переговори, контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видати строком на шість місяців.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала з підстав викладених у заяві.

Представник заявника адвокат Радіонова Н.Є. в судовому засіданні заяву підтримала з підстав викладених у заяві.

ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала пояснивши, що вона є власницею квартири де вони мешкають. Разом з ними також мешкає її неповнолітня дитина ОСОБА_4 .. Між ними склалися неприязненні стосунки. Зазначила, що ОСОБА_1 веде себе неадекватно, влаштовує сварки, б"є дитину.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адімінстартивного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ( а.с. 12).

ОСОБА_1 29.01.2018 року та 02.12.2021 року зверталась до КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР Криворізького міжрайонного відділу з приводу нанесення донькою тілесних ушкоджень ( а.с. 13,14-15).

25 листопада 2021 року ОСОБА_1 зверталася із заявою до ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області. З відповіді від 17.12.2022 року вбачається, що працівниками відділення поліції № 1 Криворізького РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводилась перерівка ( ЖЄО № 25718 від 25.11.2021 року). В ході перевірки, відносно ОСОБА_3 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис та поставлено на облік до відділення поліції №1 КРУП, як особу схильну до вчинення насильства в сім`ї ( а.с. 11).

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ( а.с. 12).

12 серпня 2022 року ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області скасовано постанову слідчого Відділення поліції № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Матвієнка О.В. про закриття кримінального провадження № 0000014 від 06.01.2022 року за ст. 122 ч. 1 КК України від 26.05.2022 року ( а.с. 8-10).

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетрвоської області від 08 лютого 2023 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ( а.с. 7).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Правовідносини, що склалися між учасниками справи регулюються спеціальним Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, а також міжнародно-правовими актами, під час вирішення такої категорії справ обов`язковому застосуванню підлягає судова практика Європейського суду з прав людини.

Європейська Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950року) є фундаментальною основою в галузі прав і свобод людини, її законних інтересів та потреб. Одна з ключових особливостей Конвенції полягає в тому, що вона не тільки встановлює права та свободи людини, але і передбачає право на індивідуальне звернення за захистом порушених прав на міжнародному рівні. Конвенція та протоколи до неї за юридичною природою є обов`язковим міжнародним правовим договором, який запровадив систему національного контролю за дотриманням прав людини на внутрішньодержавному рівні.

Ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - батьки (мати, батько) одного з подружжя, інші родичі: дядько (тітка).

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Зі змісту статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вбачається, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Надаючи оцінку ризикам, на які посилався заявник, суд приймає до уваги показання заявника, яка посилаючись на докази, підтвердила факти неодноразових конфліктів між сторонами, а тому пояснення заявника можна сприйняти за об`єктивно вільні та неупереджені.

Заявницею не надано належних доказів того, що ОСОБА_3 систематично, протягом останнього року здійснює проти заявниці протиправні дії, чинить психологічне, фізичне та економічне насильство.

Надана копія постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Ргу від 08 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП не може свідчити про систематичність вчинення нею насильства в сім`ї. Доказів про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності після цього притягнення суду не надано.

Крім того, не надано до суду доказів на якій стадії знаходиться кримінальне провадження № 0000014 від 06.01.2022 року.

Також суд враховує, що ОСОБА_3 є власницею квартири за адресою : АДРЕСА_1 , в якій мешкають заявник та заінтересована особа. Крім того, разом з ОСОБА_3 мешкає її неповнолітня дитина ОСОБА_4 , 2014 року народження. Відносини між бабусею та онукою склалися неприязненні, що підтвердили в судовому засіданні сторони, а тому дитина не може залишитися проживати з бабусею ОСОБА_1 , в разі задоволення заяви.

Посилання на неодноразове вчинення відносно неї домашнього насильства, свідчить про наявність тривалого конфлікту між заявником та ОСОБА_3 , але не підтверджує факт того, що остання систематично вчиняла по відношенню до заявника домашнє, економічне, психологічне , фізичне насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 січня 2020 року в справі № 754/6995/19 (провадження № 61-16980св19).

Враховуючи, що в судовому засіданні не вдалося встановити яким формам домашнього насильства піддавалась систематично заявниця та оцінити ризики продовження у майбутньому домашнього насильства, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні вимог слід відмовити за недоведеністю викладених нею обставин.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 247, 259, 263-265, 268, 350-1, 350-6 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису стосовно кривдника - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повний текст рішення складено 12 05 2023