ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2198/23 Справа № 212/5121/22 Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №212/5121/22 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька на виробництві, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2022 року (суддя Пустовіт О.Г., повний текст судового рішення складено 05 грудня 2022 року),

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька на виробництві, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 серпня 2007 року з його батьком ОСОБА_2 стався нещасний випадок. Актом №17 від 26 серпня 2007 року встановлено, що нещасний випадок з його батьком стався при виконанні трудових обов`язків у відповідача. Згідно з висновком комісії міської лікарні №9 ОСОБА_2 встановлено діагноз - ішемічна хвороба серця, гострий задньодіафрагмальний інфаркт міокарда. Комісія міської лікарні №9 від 29 серпня 2007 року дійшла висновку: раптове погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 сталося внаслідок гострої серцево-судинної недостатності під час перебування на підземних роботах та внаслідок впливу на нього шкідливих виробничих факторів. Після нещасного випадку батько позивача почав часто хворіти. Йому постійно не вистачало повітря, він перестав майже рухати лівою рукою, постійно скаржився на дискомфорт у грудній клітині. 07 квітня 2016 року кардіологічна МСЕК встановила батькові 60% втрати працездатної працездатності та третю групу інвалідності безстроково. Причина інвалідності - трудове каліцтво. Позивач піклувався за батьком, за його фізичним і моральним станом, тому вони виконували всі медичні приписи, лікували батька постійно, возили на кардіологічні курорти, але все було марно. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер. Довідкою обласного МСЕК Дніпропетровської області №2 встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з трудовим каліцтвом. Вказує, що внаслідок смерті батька йому завдана моральна шкода, оскільки він втратив близьку людину. Вказує, що він зазнав та зазнає великих моральних страждань, оскільки батько постійно проходив лікування, особливо в останні місяці життя. Усвідомлення того, що він втратив найбільш рідну, дорогу людину спричиняє великі моральні страждання. Вказує, що у зв`язку зі смертю батька порушений звичний спосіб його життя, так як він втратив одного з дуже близьких людей, і це вимагає додаткових зусиль для організації його життя. Просив стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 450000,00 гривень без утримання податків з доходів фізичних осіб, інших зборів та платежів.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька на виробництві, задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 350000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить змінити рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2022 року, ухваливши рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, судом неповно та не всебічно з`ясовані обставини справи, що мають значення для справи. Суд в своєму рішенні не зазначив, з яких розрахунків він виходив визначаючи суму заподіяння моральної шкоди. Суд не взяв до уваги вину відповідача, яка полягає в тому, що підприємство зобов`язано строювати для своїх працівників безпечні умови праці. Зазначає, судом не враховано характер його моральних страждань, який є дуже великим, оскільки позивач втратив близьку людину, рідного батька, якому на час смерті було 55 років, а позивачу 34 роки, в досить молодому віці позивач залишився сиротою, осиротіли і його діти, які залишились без люблячого дідуся. У зв`язку зі смертю свого батька позивач змушений підтримувати морально та матеріально свою матір, яка тяжко переживала втрату свого чоловіка.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач АТ «Криворізький залізорудний комбінат» просив апеляційний суд в задоволені апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити. Зазначив, що доводи апеляційної скарги зводяться до того, що стягнутий розмір моральної шкоди 350000,00 грн замалий та до бажання позивача отримати якнайбільшу суму відшкодування моральної шкоди. З тексту апеляційної скарги не зрозуміло, яким чином позивач розраховує заявлену суму моральної шкоди в розмірі 450000,00 грн, і чому для нього ця сума є дуже незначною.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності.

Представник АТ «Криворізький залізорудний комбінат» Овчинніков Б.С. в судовому засіданні вимоги просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно з свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 (а.с. 9).

Актом №17 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 26 серпня 2007 року, встановлено, що 22 серпня 2007 року начальник дільниці №8 ОСОБА_3 видав письмовий наряд на третю зміну (з 15 годин 30 хвилин до 22 годин 30 хвилин) бригаді доставщиків по доставці матеріалів на гор 1190 м і доставці спецвагону з металобрухтом з орт-заїзду 136 осі (п.ш. «Більшовик») гор. 1115м до стволу ш. «Октябрська». Технічне керівництво у зміні здійснював заступник начальника дільниці №8 ОСОБА_2 . За свідченнями ОСОБА_2 близько о 18 годині 30 хвилин після доставки матеріалів на гор. 1190м він разом з машиністом електровозу дільниці №8 ОСОБА_4 переїхали на гор. 1115м по стовпу ш. «Сліпа - Октябрська» і направились в орт-заїзд 136 осі горо. 1115м, де у ОСОБА_2 сталося раптове погіршення стану здоров`я внаслідок гострої серцево-судинної недостатності під час перебування на підземних роботах. Доставивши спецвагон з металобрухтом з орт-заїзду 136 осі гор. 1115м до стволу ш. «Октябрська» гор. 1115м о 19 год. 50 хв. ОСОБА_2 разом з машиністом електровозу ОСОБА_4 виїхали на поверхню. О 20 год. 00 хв. ОСОБА_2 звернувся в поверховий медпункт. Після надання першої медичної допомоги ОСОБА_2 був доставлений машиною «швидкої допомоги» у приймальне відділення комунального закладу «Міська лікарня №9», де був госпіталізований в кардіологічне відділення з діагнозом: ішемічна хвороба серця, гострий задньодіафрагмальний інфаркт міокарда. Комісія, опитавши свідків, вивчивши відповідь головного лікаря міської лікарні №9 від 29 серпня 2007 року дійшла висновку: 1. Раптове погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 сталося внаслідок гострої серцево-судинної недостатності під час перебування на підземних роботах та внаслідок впливу на нього шкідливих виробничих факторів, що підтверджується свідченням машиніста електровозу дільниці №8 ОСОБА_4 . 2. Під час проходження періодичного медичного огляду 13 липня 2007 року ОСОБА_2 на біль у області серця не скаржився і за результатами медичного огляду був придатним у своїй професії (а.с. 11-12).

Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК серії 12 ААА №492109 від 07 квітня 2016 року ОСОБА_2 при повторному огляді встановлено 60 % втрати професійної працездатності та третя група інвалідності з 01 березня 2016 року безстроково (а.с. 16).

Згідно із свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

Відповідно до довідки Обласної МСЕК №2 встановлений причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з трудовим каліцтвом від 22 серпня 2007 року (а.с. 14).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами статтями 1167, 1168 ЦК України і виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв`язку із смертю батька. Позивач пережив душевні страждання, зумовлені смертю батька, переносить моральні страждання. Розмір відшкодування моральної шкоди визначено залежно від характеру та обсягу страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Рішення суду першої інстанції є правильним та таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із частиною 2 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.

Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого, виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Позивач ОСОБА_1 ставить питання про відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю його батька, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі частини 2 статті 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статті 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та статті 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу - сину померлого, оскільки у зв`язку зі смертю батька позивача від профзахворювань, він переносить моральні страждання, які полягають у душевних та психічних стражданнях, що призводять до порушення його звичного ритму та способу життя.

Колегія суддів погоджується із визначеними судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначений ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив обставини справи, характер і тривалість моральних страждань позивача, який втратив батька, обставини виникнення професійного захворювання та смерті його батька - ОСОБА_2 , істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, який назавжди втратив турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність. Смерть рідної людини, не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги позивача про те, що розмір стягнутої моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає безпідставними.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог статті 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Також, відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 березня 2023 року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста