Справа №359/6986/22
Провадження №2-др/359/25/2023
УХВАЛА

21 березня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Баток Н.Г.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

1.1. Представник позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою та посилається на те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 12 грудня 2022 року ОСОБА_2 був визнаний батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також було зобов`язано Бориспільський ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) внести зміни в актовий запис про народження №54 від 27 січня 2021 року: а саме, прізвище дитини « ОСОБА_6 » змінити на « ОСОБА_7 », а по батькові дитини « ОСОБА_8 » змінити на « ОСОБА_9 »; в графі «Відомості про батька» вказати інформацію з таким змістом: « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України». Однак врезолютивній частині рішення суду не зазначено про виключення відомостей про ОСОБА_4 як батька дитини з вказаного актового запису про народження. Ця обставина унеможливлює виконання судового рішення. Тому представник позивача ОСОБА_1 просить суд ухвалити додаткове рішення, яким виключити відомості про ОСОБА_4 як батька дитини з актового запису про народження №54 від 27 січня 2021 року.

1.2. Учасники судового процесу не з`явились у судове засідання та подали заяви (а.с.74, 75-76, 77-78), в яких вони просять суд розглянути питання про ухвалення додаткового рішення в їх відсутності.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст процесуальних правовідносин.

2.1. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 12 грудня 2022 року (а.с.60-65) ОСОБА_2 був визнаний батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також було зобов`язано Бориспільський ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) внести зміни в актовий запис про народження №54 від 27 січня 2021 року: а саме, прізвище дитини « ОСОБА_6 » змінити на « ОСОБА_7 », а по батькові дитини « ОСОБА_8 » змінити на « ОСОБА_9 »; в графі «Відомості про батька» вказати інформацію з таким змістом: « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України».

2.2. 24 лютого 2023 року начальник Бориспільського ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) надіслав ОСОБА_3 лист №124/30.8-32а (а.с.70-71), в якому він повідомив про неможливість виконання рішення суду у зв`язку з тим, що в його резолютивній частині не зазначено про виключення відомостей про ОСОБА_4 як батька дитини з актового запису про народження№54 від 27 січня 2021 року.

3. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяви.

а. щодо підстав для ухвалення додаткового рішення.

3.1. Відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність.

3.2. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України вказаний принцип полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

3.3. Відповідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

3.4. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.1 п.20 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених законом; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

б. щодо встановлення порядку виконання рішення суду.

3.5. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в п.6.56 п.6.58 постанови від 15 червня 2021 року у справі №904/5726/19 (провадження №12-95гс20), у процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, аніж закон. Більше того, з огляду на положення ГПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходять своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах. Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

3.6. Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

3.7. Згідно з ч.3 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

3.8. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права.

3.9. Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України вказаний принцип полягає в тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

3.10. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

4.1. Зі змісту резолютивної частини пред`явленого позову (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_2 не заявляв вимогу про виключення відомостей про ОСОБА_4 як батька дитини з актового запису про народження№54 від 27 січня 2021 року. Як вбачається з ч.1 ст.13 ЦПК України, ця обставина об`єктивно виключала можливість вжиття вказаного заходу при ухваленні рішення суду. Постановлення додаткового рішення про виключення відповідних відомостей з актового запису про народження дитини призведе до зміни резолютивної частини рішення Бориспільського міськрайонного суду від 12 грудня 2022 року. Як вбачається з абз.1 п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», вжиття вказаного процесуального заходу також є недопустимим та категорично забороняється.

4.2. З огляду на це суд висновує, що підстави для ухвалення додаткового рішення суду відсутні. Тому у задоволенні заяви в частині вимоги про вжиття цього процесуаль-ного заходу представнику позивача ОСОБА_1 належить відмовити.

4.3. В той же час, ухвала суду про відмову у задоволенні поданої заяви не усуне перешкоду для виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду від 12 грудня 2022 року та призведе до того, що вказане рішення так і залишиться не виконаним на шкоду особистим немайновим правам позивача. У такий спосіб буде порушено його право на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зокрема, ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 будуть змушені повторно звертатись до суду з іншими заявами, що свідчитиме про порушення принципу «один спір одне рішення». Для запобігання таких негативних наслідків, що істотно підривають авторитет судової влади України, керуючись принципом jura novit curia, суд застосовує до процесуальних правовідносин, що є предметом судового розгляду, правила ст.435 ЦПК України, що передбачають встановлення порядку виконання рішення суду.

4.4. З огляду на це суд висновує, що з метою усунення перешкоди для виконання рішення суду, забезпечення юридичної визначеності та права позивача на справедливий суд належить встановити порядок виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду від 12 грудня 2022 року шляхом покладення на Бориспільський ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) обов`язку виключити з актового запису про народження №54 від 27 січня 2021 року відомості про ОСОБА_4 , як батька дитини.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.4-ч.5 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

У задоволенні заяви в частині вимоги про вжиття вказаного процесуального заходу відмовити.

Встановити порядок виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду від 12 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Зобов`язати Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)виключити з актового запису про народження №54 від 27 січня 2021 року відомості про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України,як батька дитини.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець