Справа № 750/3317/23
Провадження № 2/750/727/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2023 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,
з участю: секретаря судового засідання - Салтан К. А., позивачки - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
10.03.2023 ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі - відповідачі) про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 з підстав, встановлених статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР.
В обґрунтування позову зазначила, що відповідачі не проживають в спірній квартирі з 2015 року та не беруть участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставлять її в скрутне матеріальне становище.
У судовому засіданні позивачка пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні.
Відповідачі не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином.
Протокольною ухвалою суду від 29.03.2023 постановлено провести заочний розгляд справи.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивачка зареєстрована і постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Як випливає з довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 14.09.2022 та копії ордеру від 18.02.2016 (а.с. 3, 5), спірне жиле приміщення не є квартирою, а має юридичний статус кімнати в гуртожитку.
Статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР (далі - Кодекс), на які позивачка посилається як на підставу позову, визначено умови збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, а також порядок визнання цих громадян такими, що втратили право користування жилими приміщеннями - в будинках державного і громадського житлового фонду.
Оскільки кімната, в якій проживає позивачка, є гуртожитком і не належить до квартир державного або громадського житлового фонду, на спірні правовідносини не поширюється дія статей 71, 72 Кодексу, оскільки порядок користування гуртожитками врегульовано нормами глави 4 Кодексу, зокрема статтею 132, що визначає спеціальні підстави для виселення з гуртожитків.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд не наділений повноваженнями самостійно визначати правові підстави позову, а тому вимоги позивачки не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 81, 258, 259, 263-265, 280, 284, 355 ЦПК України, суд
у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Деснянським районним судом м. Чернігова за письмовою заявою відповідачів протягом 30 днів від дня проголошення.
Позивачка має право оскаржити заочне рішення суду безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня проголошення.
Суддя В. О. Коверзнев