Ухвала

08 травня 2023 року

м. Київ

справа № 214/6049/21

провадження № 61-6531ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі - АТ «Криворізька теплоцентраль») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначало, що здійснює постачання теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату за отримані послуги відповідно до встановлених тарифів. На виконання своїх зобов`язань надавало послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , споживачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . У зв`язку з неналежним виконанням споживачами своїх зобов`язань, за період з 01 жовтня 2016 року до 31 травня 2021 року утворилась заборгованість за надані послуги у розмірі 29 548,89 грн, на яку нараховано збитки у порядку статті 625 ЦК України, а саме інфляційні втрати у сумі 3 413,54 грн та 3 % річних у сумі 1 548,17 грн. Споживачі добровільно заборгованість не сплачують.

Враховуючи викладене, просило суд стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2016 року до 31 травня 2021 року у розмірі 29 548,89 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 413,54 грн, 3 % річних у розмірі 1 548,17 грн, а всього 34 510,60 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року позов АТ «Криворізька теплоцентраль» задоволено. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2016 року до 31 травня 2021 року, надані за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 29 548,89 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 413,54 грн, 3 % річних у розмірі 1 548,17 грн, а всього 34 510,60 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов АТ «Криворізька теплоцентраль», місцевий суд виходив з обґрунтованості заявлених вимог, на підтвердження яких позивачем надано належні та допустимі докази.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року у частині вимог до ОСОБА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. У частині вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та рішення місцевого суду змінено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль»заборгованість з теплопостачання у розмірі 22 607,79 грн, інфляційній втрати у розмірі 2 047,16 грн, 3 % річних у розмірі 836,39 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд, частково скасовуючи рішення місцевого суду, виходив з необхідності солідарного стягнення суми заборгованості з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як осіб, що фактично зареєстровані за спірною адресою, оскільки відповідач ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (до ухвалення оскаржуваного рішення). Крім того, апеляційним судом застосовано до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим період, за який з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, має становити з 27 липня 2018 року до 27 липня 2021 року, відповідно, її розмір, який підлягає стягненню на користь позивача становить 22 607,79 грн.

11 квітня 2023 року АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у розмірі 34 510,60 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (268 400,00 грн), а тому відповідно до вимог ЦПК України справа є малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, та судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний