ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року м. Чернівці

справа № 727/11002/21

провадження №22-ц/822/105/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 05 грудня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст вимог

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

22 листопада 2022 року представник відповідача ОСОБА_3 надіслав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 12750 грн. У поданій заяві посилався на те, що відповідачем ОСОБА_2 , у зв`язку з розглядом даної справи, були понесені витрати на правничу допомогу на зазначену суму. До заяви додав договір про надання правничої допомоги, розрахунок розміру витрат, акт прийому передачі виконаних робіт на суму 12 750 грн., квитанцію №12 від 21.11.2022 року.

28 листопада 2022 року представник позивача ОСОБА_4 надіслала до суду заяву в якій вказує на те, що в задоволенні заяви слід відмовити з тих причин, що попередній орієнтовний розрахунок витрат ( 20000 грн) на правничу допомогу 06.05.2022 року було подано адвокатом Рожок Л.П., а кошти на правничу допомогу просить стягнути адвокат Дубіцький А.В, який щодо зазначених витрат вказав у своїх письмових поясненнях по суті справи.

Також вказує, що якщо суд знайде підстави для задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, то просить зменшити їх розмір, як такий, що є неспівмірним складності справи.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 05 грудня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12750 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 05 грудня 2022 року скасувати, однак якщо суд знайде підстави задовольнити вимоги адвоката Дубіцького А. В., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , просить зменшити розмір витрат пов`язаних з розглядом справи, які складається із витрат на професійну правничу допомогу до 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 4000 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що із зазначеним рішенням та висновками суду першої інстанції не погоджується, вважає рішення необґрунтованим, незаконним.

Вважає, що судом при ухваленні додаткового рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12750 грн, допущено невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушено норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права. Вважає, що розмір витрат є надто завищеним та не підтверджений належними та допустимими доказами.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що адвокат Дубіцький А.В. почав здійснювати представництво відповідача на стадії судового розгляду та в письмових поясненнях по суті спору зазначив, що відповідач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 грн.

Під час судових дебатів представником відповідача також було заявлено про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу.

22.11.2022 року, тобто протягом п`яти днів з часу ухвалення судового рішення, представник відповідача надіслав до суду розрахунок розміру витрат за надання правової допомоги та акт прийому передачі наданих послуг. Згідно вказаного акту, адвокат Дубіцький А.В. надав ОСОБА_2 послуги професійної правничої допомоги на суму 12 750 грн. Як вбачається з квитанції №12 від 21.11.2022 року відповідач ОСОБА_2 сплатила адвокату обумовлений гонорар.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для залишення заяви представника відповідача без розгляду, як на тому наполягала представник ОСОБА_4 , оскільки стороною відповідача орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу було подано разом з письмовими поясненнями по справі, що не позбавило сторону позивача змагатися з відповідачем з приводу їх розміру.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зіст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно дост.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістомст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. ч. 4 та 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У відповідності до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо. Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа № 280/2635/20).

Встановлено, що адвокат Дубіцький А.В., відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 18 травня 2022 року, почав здійснювати представництво відповідача на стадії судового розгляду та в письмових поясненнях по суті спору зазначив, що відповідач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 грн. Під час судових дебатів представником відповідача також було заявлено про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу. 22.11.2022 року, тобто протягом п`яти днів з часу ухвалення судового рішення, представник відповідача надіслав до суду розрахунок розміру витрат за надання правової допомоги та акт прийому - передачі наданих послуг. Згідно вказаного акту, адвокат Дубіцький А. В. надав ОСОБА_2 послуги професійної правової допомоги на суму 12 750 грн. Як вбачається з квитанції №12 від 21.11.2022 року відповідач ОСОБА_2 сплатила адвокату обумовлений гонорар.

Однак, зазначена тривалість наданих послуг є безпідставною з огляду на предмет спору у справі. З наданого відповідачем акта прийому -передачі наданих послуг вбачається, що надавання таких послуг, як правовий аналіз позову та додатків до нього, надання консультації становить 1 год, складання письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог становить 4 год, а у розрахунку вартості зазначено 5 год. Однак, з матеріалів справи вбачається, що відзив на позовну заяву складено адвокатом Рожок Л.П., а не ОСОБА_3 . Письмові пояснення, складені на 5 сторінках, з посиланням на обставини, зазначені у відзиві, до суду подано незначну кількість копій документів. По справі адвокат брав участь у двох судових засіданнях, загальною тривалістю 2 год, що також свідчить про те, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг відповідачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правничу допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08. 2019 у справі №915/237/18.

Ураховуючи складність справи та об`єм виконаних адвокатом робіт, час витрачений на них, а також враховуючи заперечення позивача, колегія суддів вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 12 750 грн є неспівмірними і підлягають відшкодуванню частково в розмірі 5 000грн.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Судом першої інстанції неповно встановлені всі обставини справи, що відповідно до п. 1 ч.1 ст.376 ЦПК України, є підставою для зміни рішення суду.

Керуючись ст. ст.374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 05 грудня 2022 року задовольнити частково.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 05 грудня 2022 року змінити в частині суми компенсації витрат на правничу допомогу, визначивши розмір компенсації в сумі 5000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови 24 березня 2023 року.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Н. Лисак