621/2339/22
УХВАЛА

іменем України

10 травня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

судді - Бібіка О.В.

з участю секретаря - Сосницької К.В.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області - Мартинової О.В.

представника виконавчого комітету Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області - Корчагіної М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Зміїв цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, виконавчий комітет Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2022 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій просить встановити йому наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : систематичні побачення з понеділка по п`ятницю включно, щотижня кожного місяця у період часу з 18 год 00 хв до 20 год 00 хв; систематичні побачення щосуботи кожного місяця, у період часу з 10 год 00 хв до 20 год 00 хв, без обмеження місця прогулянок, без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця продивання батька.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що з 27.07.2018 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 22.08.2022. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка створює перешкоди у спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим він позбавлений можливості приймати участь у його вихованні та спілкуванні з ним.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17.11.2022 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні в підготовче судове засідання.

19.12.2022 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити. На обгрунтування заперечень зазначила, що під час перебування у шлюбі відповідач часто знаходився у стані алкогольного сп`яніння, вчиняв сварки у сім`ї, ображав її дочку від першого шлюбу, що мало негативний вплив на сина. Вона неодноразово зверталася з заявами до поліції. Під час останньої сварки відповідач вигнав її з сином вранці з будинку, у зв`язку з чим змушена була жити в іншому місці. Вважає висновок служби у справах дітей не обгрунтованим, оскільки не враховано стан здоров`я дитини, не проведено обстеження умов проживання дитини, не з`ясовано ставлення дитини до кожного з батьків, на враховано її думку та думку дитини. Перешкод у спілкування батька з дитиною вона не чинить.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 01.02.2023 закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що він вільно спілкується з сином, відповідач не чинить перешкод у цьому.

Відповідач ОСОБА_2 підтвердила той факт, що ОСОБА_1 вільно спілкується з сином, жодних перешкод у їх спілкуванні вона не чинить.

Представник служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Мартинова О.В. пояснила, що за час розгляду справи у суді не було жодних звернень позивача щодо перешкод у спілкуванні з сином з боку відповідачки.

Представник виконавчого комітету Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Корчагіна М.В. підтвердила позицію позивача.

Вислухавши думку учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного:

Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а, відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19); Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19 (провадження № 61-1807св20); Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20) зазначено, що закриття провадження у справі через відсутність предмета спору можливе лише за умови, якщо предмет спору відсутній під час пред`явлення позову.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) відступив від висновку, сформульованого у зазначених постановах, конкретизувавши його таким чином: закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи, що спір між сторонами вирішено у добровільному порядку, суд дійшов висонвку про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України за відсутності предмета спору.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа: служба у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (63404, м. Зміїв, вул. Гагаріна, буд. 22 Чугуївського району Харківської області), виконавчий комітет Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, як орган опіки та піклування (63404, м. Зміїв, вул. Адміністративна, буд. 9, Чугуївського району Харківської області) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України за відсутності предмета спору.

Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп, згідно квитанції Приватбанку № 0.0..1 від 10.11.2022.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали виготовлено 10.05.2023

Суддя: