Справа № 346/4081/22
Провадження № 2/346/261/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі головуючого судді Калинюка О.П.
з участю секретаря Рокіщук Н.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Коломийська міська рада Івано-Франківської області, про припинення порушення правил добросусідства та зобов`язання вчинити дії,
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона на підставі договору дарування є власником 3/4 (трьох четвертих) часток квартири АДРЕСА_1 . Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 1 469 кв.м, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Суміжним землекористувачем земельної ділянки є відповідачка, яка проживає в АДРЕСА_2 .
В липні 2022 року відповідачка на межі між земельними ділянками сторін, без погодження з позивачкою встановила металеву огорожу зі стінового профнастилу, закріпивши її на металеві
стійках (труби) висотою 2,20 м. При цьому дана огорожа встановлена
на відстані лише 0,58 м. від стіни будинку АДРЕСА_3 , яка одночасно є стіною квартири АДРЕСА_4 , тобто з порушенням діючих будівельних, протипожежних та санітарно-побутових норм і правил, а також правил спільного використання межових споруд, оскільки така відстань є недостатньою для проходу, а, отже, відповідачка встановленням вказаної огорожі унеможливила доступ до вказаної стіни з обох боків. Крім того, металеві конструкції від даної огорожі без згоди позивачки прикріплені до цієї стіни квартири позивачки.
Крім того, внаслідок непрозорості огорожі відбулося затінення земельної ділянки позивачки та погіршилося провітрювання території між будинком АДРЕСА_3 і огорожею, а також
провітрювання житла позивачки. Встановлення вказаним чином огорожі також призвело до порушення інсоляційного режиму земельної ділянки позивачки та частини житлового будинку. Так, дана огорожа погіршує інсоляцію вказаної квартири на 45%, так як перекриває вікна від підвіконника на 1,0 м по висоті вікна.
Тому позивачка просить зобов?язати відповідачку усунути перешкоди у користуванні позивачкою належною квартирою АДРЕСА_1 шляхом заміни наявної огорожі на огорожу із сітчастих матеріалів з приведенням її висоти у відповідність до норм, встановлених пунктом 6.7 ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій», тобто не більше 2,0 м., для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання простору між будинком і огорожею.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, 04.10.2022 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі (а.с.27).
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, 29.11.2022 року подав заяву, в якій просить прийняти рішення згідно з вимогами чинного законодавства, а розгляд справи проводити без його участі(а.с.45).
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідачка суду не повідомила, не звернулась із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов.
Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 03.04.2008 р. у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Передбачене ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).
Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.
Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи і оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що на підставі договору дарування (трьох четвертих) часток квартири від 23.09.2021 року, посвідченого державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Мануляк І.В., та згідно з даними з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 23.09.2021 року, позивач є власником вказаної часткиквартири АДРЕСА_1 (а.с.11-14).
Відповідно до копії план-схеми земельної ділянки від 15.02.1983 року дане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1469 кв.м, цільове призначення: для будівництва та обслуговувания житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 (а.с. 16).
Відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 24.04.2015 року № 40-203-19/3733 планування окремої земельної ділянки, будівництво на ній будівель та споруд власниками або користувачами здійснюється з урахуванням законних інтересів інших власників або користувачів земельних ділянок, будівель і споруд. Також враховуються містобудівні та планувальні вимоги, обмеження щодо гранично допустимої висоти будинків, мінімально допустимої відстані від об?єктів, які проектуються, до меж земельної ділянки, існуючих будівель, споруд та огорожі. Встановлення огорожі на межі між сусідніми землекористувачами регламентується ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" (а.с. 24).
Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» огорожі віднесені до малих архітектурних форм. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» затвердження правил благоустрою територій населених пунктів належить до повноважень сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів. Розроблення таких правил та їх затвердження здійснюється відповідно до норм Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про благоустрій населених пунктів».
Правила благоустрою Коломийської територіальної громади від 30.08.2021 року № 1045-18/2021-18 затверджені рішенням 18 сесії Коломийської міської ради. Пунктом 8 розділу 10 Правил передбачено, що присадибні ділянки з боку вулиць та сусідніх ділянок допускається огороджувати. Висоту огорожі слід встановлювати згідно з вимогами п.6.7 ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій». Встановлення огорожі не може погіршувати інсоляцію житлових будинків на суміжних територіях. Огорожа присадибних ділянок не може виступати за червону лінію та межі ділянки. Висота огородження боку сусідів не повинна перевищувати 2.0 м. (а.с.25-26).
Відповідно до даних звіту про проведення технічного обстеження від 24.08.2022 року та фотокопій до нього, виготовлених товариством з обмеженою відповідальністю ЕКА-Захід, встановлена спірна огорожа із глухих суцільних металопрофільних листів не відповідає вимогам державних будівельних норм: ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій». Рекомендується встановити огорожу з можливістю доступу до стіни з обох сторін і не вище підвіконників житлового будинку АДРЕСА_3 із сітчастих матеріалів, що дозволить забезпечити провітрювання простору між будинком і огорожею та не погіршуватиме інсоляцію житлових приміщень вказаного будинку (а.с.17-20).
На фототаблицях будинків АДРЕСА_2 зображено, що огорожа встановлена таким чином, що між стіною квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку та огорожею недостатньо місця для проходу, чим, відповідно, перекрито доступ до стіни квартири АДРЕСА_4 будинку з обох боків. Крім того, металеві конструкції від огорожі відповідачки прикріплені до стіни будинку АДРЕСА_3 (а.с.21, 22).
Відповідно до копії листа Коломийської міської ради від 10.08.2022р. №
K0/2411 позивачу рекомендовано звернутись до суду за захистом порушеного права (а.с. 15).
Статтею 41 Конституції України, закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).
Відповідно до статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб?єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому шкоди.
За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 33 Постанови № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначав, що застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суди мають враховувати, що відповідно до положень ст.ст. 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає право людини до свого приватного і сімейного життя, житла і кореспонденції. 3 урахуванням загальних принцив, передбачених практикою ЄСПЛ, необхідно зауважити: якщо в Конвенції прямо не визнається право на здорове та спокійне середовище для життя, то у випадках, коли людина безпосередньо і серйозно стурбована незручностями, спричиненими іншими особами (поведінка сусідів, функціонування промислових об?єктів тощо), може виникнути питання щодо порушення статті 8 Конвенції. Порушення права на повагу до житла не обмежується конкретними фізичними порушеннями, такими як несанкціоноване проникнення в будинок особи, а також включає такі посягання, які не є конкретними чи фізичними, наприклад, шум, запахи або інші форми втручання.
Відповідно до пункту 9 частини першої, частини другої статті 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" огорожі є різновидом малих архітектурних форм та елементом благоустрою. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об?єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.
Згідно з пунктами 1-3 частини другої статті 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" у сфері благоустрою населених пунктів громадяни зобов?язані утримувати в належному стані об?єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об?єктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб?єктів благоустрою населених пунктів.
Відповідно до статті 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Згідно з підпунктами г) та е) частини першої статті 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов?язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.
Власники та землекористувачі земельних лілянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо)
Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов?язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) (частини перша та друга статті 103 ЗК УКраїни)
Згідно з частиною другою, пунктом б) частини третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов?язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Відповідно до частини другої статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.
Отже, для захисту порушеного права позивачки слід зобов`язати відповідачуусунути перешкоди у користуванні належним позивачці майном шляхом заміни наявної огорожі з глухих, суцільних металопрофільних листів на огорожу з сітчастих матеріалів з приведенням висоти огорожі у відповідність до встановлених пунктом 6.7 ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій», тобто висота огорожі не повинна більше 2,0 м. для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання простору між будинком і огорожею.
На підставі наведеного, ст.ст. ст. 13, 15, 16, 317, 319, 375, 386, 391 ЦК України, ст. 90, 91, 152, 158 ЗК України та, керуючись ст.ст.263, 265-268, 352-355 ЦПК України, суд
Зобов?язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_2 , усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці та жительці АДРЕСА_5 , у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом заміни наявної огорожі з глухих, суцільних металопрофільних листів на огорожу із сітчастих матеріалів з приведенням висоти огорожі у відповідність до встановлених пунктом 6.7 ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій», тобто не більше 2,0 м.
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 15.03.2023 року.
Суддя Калинюк О. П.