Справа № 456/1227/23
Провадження № 2/456/575/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

02 травня 2023 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивачки ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

Позивачка ОСОБА_1 просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання на час навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що ОСОБА_2 її колишній чоловік, шлюб з яким розірвано рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2011. Від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно з рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.03.2007 відповідач сплачував аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів своїх доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На даний час син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_7 стали повнолітніми. Проте дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у ДПТНЗ «Стрийське вище художнє професійне училище», на денній формі навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, однак добровільно цього не робить, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву.

Третя особа на стороні позивачки ОСОБА_3 правом подачі пояснень щодо позову не скористалася.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 10 березня 2023 року головуючим у справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 14/

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.03.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28.03.2023. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 15/.

В судовому засіданні 28.03.2023 судом залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи на стороні позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 20/.

Ухвалою від 19.04.2023 справу розглядом відкладено на 02.05.2023 /а.с. 28/.

Розгляд справи по суті відбувся 02.05.2025 за участі представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Маципури Г.І.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Маципура Г.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, повторно на виклик суду не з`явився, про причину неявки не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Третя особа на стороні позивачки ОСОБА_3 подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити частково, ухваливши заочне рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчать свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.09.2006 та серії НОМЕР_2 від 17.03.2005 /а.с. 11-12/.

Згідно з рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2011 шлюб між сторонами розірвано /а.с. 6/.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.03.2007 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.02.2007 року і до досягнення ними повноліття /а.с. 7/.

Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за вищевказаною адресою /а.с. 8-10/.

Згідно з довідкою ДПТНЗ «Стрийське вище художнє професійне училище» № 40 від 16.02.2023 ОСОБА_3 дійсно навчається в ДПТНЗ «Стрийське вище художнє професійне училище» з 01.09.2020 до 30.01.2024. Не знаходиться на повному державному утриманні, форма навчання денна /а.с. 13/.

Відповідно до листа Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції згідно з даними АСВП станом на 01.05.2023 у відділі на виконанні виконавчих документів про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не перебувало і не перебуває /а.с. 33/.

З довідки про доходи № 98 від 21.04.2023 судом встановлено, що ОСОБА_3 є ученицею ДПТНЗ «Стрийське вище художнє професійне училище» та отримує стипендію в розмірі 1250,00 грн на місяць /а.с. 34/.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з необхідністю отримання повнолітньою донькою ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, матеріальної допомоги (аліментів) на своє утримання та ненаданням такої допомоги відповідачем у необхідному розмірі в добровільному порядку.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року в справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, шляхом сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України).

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина є продовження ними навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У ст. 201 Сімейного кодексу України зазначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Наведена правова позиція відображена в Постанові Верховного Суду від 04.08.2020 у справі № 489/100/18.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні обставинами справи встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається на денній формі навчання в ДПТНЗ «Стрийське вище художнє професійне училище». Закінчує навчання 30.01.2024, тобто до досягнення нею 23-х років.

З позовом про стягнення аліментів на період навчання звернулась її матір ОСОБА_1 , визначивши необхідний щомісячний платіж у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

На підтвердження зазначеного розміру та можливості його сплати відповідачем позивачка покликається на наявність у відповідача постійної роботи та отримувані ним доходи.

У зв`язку з вищенаведеним суд вважає за необхідне звернути увагу, що в законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, тобто відсутня мінімальна чи максимальна їх величина. При цьому, суд визначає розмір аліментів у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Так, в даному конкретному випадку суд враховує, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.03.2007 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.02.2007 року і до досягнення ними повноліття. З урахуванням віку кожного із дітей у ОСОБА_2 не припинилися аліментні зобов`язання щодо утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виконавчий лист щодо стягнення аліментів на утримання якої в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) перебуває на виконанні за місцем праці відповідача в ПЖКГ Моршинської міської ради, де відповідач працює обхідником, про що в судовому засіданні ствердила представник позивачки адвокат Маципура Г.І.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності спростовують твердження позивачки про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, оскільки покладення на відповідача обов`язку сплати аліментів саме в такому розмірі призведе до істотного порушення його майнового стану та поставить платника аліментів у вкрай скрутне матеріальне становище.

Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.

Таким чином, враховуючи обов`язок щодо утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, як матері, так і батька, беручи до уваги зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати з ОСОБА_2 на користь доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 березня 2023 року і до закінчення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчання 30.01.2024, але не довше, як до досягнення нею двадцяти трьох років, оскільки саме такий розмір аліментів відповідатиме можливостям платника та потребам повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 198, 199, 200 СК України, ст. 12, 13, 81, 259, 263, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_3 ; паспорт № НОМЕР_3 , виданий 14.08.2019; РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 березня 2023 року і до закінчення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчання 30.01.2024, але не довше, як до досягнення нею двадцяти трьох років.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору в дохід держави.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачкою до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 05 травня 2023 року.

Суддя Л.В.Гула