ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/8095/21 Номер провадження 22-ц/814/2722/23Головуючий у 1-й інстанції Богомолова Л.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

розглянула в судовому засіданні у м. Полтаві, в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гринченко Тетяни Миколаївни на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначавала, що у них з відповідачем від шлюбу, який розірваний рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.12.2008, народився син - ОСОБА_4 , який проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні.

В даний час син навчається у Харківському національному університеті радіоелектроніки на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Вона щороку сплачує за навчання згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №87 від 10 серпня 2021 року відповідно графіку. Відповідач не працює, проте має мінливий заробіток та отримує пенсію. Добровільно відповідач аліментів не надає.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , який проживає з матір`ю та продовжує навчання, у розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову на період навчання сина, але не більше ніж досягнення ним двадцяти трьох років.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнутои з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 13.10.2021 року і до досягнення ОСОБА_3 23-х років за умови, що останній буде продовжувати навчання.

Вирішено питання судових витрат.

Судове рішення вмотивовано обґрунтованістю та доведеністю позивачем обставин, на які вона постилалась як на підставу заявлених вимог.

Не погодившись з даним судовим рішенням, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Гринченко Т.М. оскаржила його в апеляційному порядку і посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила змінити рішення та постановити нове про часткове задоволення позовних вимог, визначивши розмір аліментів з урахуванням сімейного та матеріального стану відповідача - в сумі 2000 грн.

Вказувала, шо суд помилково стягнув аліменти за час, коли син сторін був неповнолітнім, оскільки в цей період відповідач як боржник у виконавчому провадженні виконував свій обов`язок по сплаті аліментів на його утримання, тобто з метою уникнення подвійної цивільної відповідальності присуджені аліменти мають право стягуватись лише з моменту набуття сином ОСОБА_6 повнолітнього віку.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2008 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітній син залишився проживати з матір`ю.

В подальшому, ОСОБА_4 змінив прізвище на ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, виданому 21 серпня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Згідно Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №87 ПК від 10 серпня 2021 року ОСОБА_3 навчається у Харківському національному університеті радіоелектроніки на денній формі навчання. Строк навчання з 2021 до 2025 року. У відповідності до вказаного договору навчання ОСОБА_3 відбувається на платній основі. Вартість освітньої послуги за роками навчання становить 21900 грн. за перший рік навчання, 24900 грн. - за другий рік навчання, 26499 грн. - за третій рік навчання та 27507 грн. - за четвертий рік навчання.

Крім того, до позовної заяви долучено копії квитанцій про оплату за навчання ОСОБА_3 матір`ю ОСОБА_2 .

Згідно довідки Харківського національного університету радіоелектроніки ОСОБА_3 навчається на контрактній основі, строк навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року /а. с.17/.

Встановивши, що на день звернення з позовом спільний син сторін є не працюючим та не маючим власних доходів, продовжує своє навчання на денній формі Харківського національного університету радіоелектроніки, у зв`язку з чим потребує додаткової матеріальної допомоги, а його батько ОСОБА_1 є працездатним та має можливість таку допомогу надавати, районний суд задовольнив позовні вимоги, обґрунтувавши свої висновки посилання на ст. 199 СК України.

Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком виходячи з наступного.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Аналогічний висновок по застосуванню ст.199 СК України міститься і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17.

Встановивши наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на сина, який продовжує навчання, суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів в 5000 грн. не в повній мірі врахував положення ст. 182 СК України щодо матеріального стану та фінансової спроможності відповідача надавати таку допомогу.

Так, позивачем на доведення підстав заявлених вимог надано лише довідку з навчального закладу про те, що згідно до укладеного договору вартість освітньої послуги за перший рік навчання становить 21900 грн., за другий рік навчання - 24900 грн. та 26499 грн. за третій рік, 27507 грн. за четвертий рік відповідно.

Будь-яких доказів, які б доводили існування інших потреб, пов`язаних з навчанням сина, позивач по справі не надала.

При цьому, слушним є довід апеляційної скарги про те, що в разі складання вказаних вартостей освітніх послуг за два роки, останні становитимуть 46800 грн., що в математичному виразі становитиме 1950 грн. щомісячних аліментів (46800 / 24).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 12969 грн., доказів існування в нього інших джерел доходу позивач суду не надала.

Також необхідно брати до уваги і наявність у ОСОБА_1 іншої сім`ї та відповідно несення ним витрат на потреби, пов`язані з його життєзабезпеченням, тоді як визначені судом аліменти в розмірі 5000 грн. будуть становити 38% від його доходу.

З урахуванням вимоги ст. 199 СК України щодо необхідності при визначенні розміру аліментів одного з батьків зважати на наявну в нього можливість надавати таку матеріальну допомогу, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, з 5000 грн. до 2000 грн.

Одночасно, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що на момент звернення до суду з вказаним позовом син сторін ОСОБА_6 був ще неповнолітнім, і на його утримання відповідач сплачував аліменти з інших правових підстав, тому з метою уникнення подвійної відповідальності та враховуючи вимогу ст. 199 СК України щодо досягнення сином чи донькою повнолітнього віку, початком стягнення аліментів на навчання має бути не час звернення з позовом до суду, а саме дата набуття сином ОСОБА_6 свого повноліття, тобто з 05.12. 2021.

За вказаних обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення зміні з вищевказаних підстав.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гринченко Тетяни Миколаївни задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2022 року змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 з 5000 грн. до 2000 грн., щомісячно на період навчання починаючи з 05 грудня 2021 року, але не більше як до досягнення ОСОБА_8 23 років.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17 березня 2023 року

Судді: Обідіна О.І. Бутенко С.Б Прядкіна О.В.