Провадження № 2/760/112/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., при секретарі Дубаніній О.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва до ОСОБА_1 , згідно з яким просило:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" основну заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 5 880 грн. 18 коп.;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" суму інфляційних втрат у розмірі 719 грн. 68 коп. та 3 % річних у розмірі 355 грн. 15 коп.;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. 00коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно із Свідоцтвом про право власності від 01.10.2008 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 23.09.2008 року за № 1642-С/КІ, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Правління ПАТ "ХК "Київміськбуд" (протокол № 29 від 15.08.2012 року) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , передано експлуатуючій організації ТОВ "Перший український експертний центр", яке прийняло вказаний житловий будинок на подальшу експлуатацію та обслуговування, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.10.2012 року.

При цьому, на даний час ТОВ "Перший український експертний центр" припинило обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, позивач вказує, що згідно з розрахунком заборгованості б/н від 18.06.2020 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкрито для здійснення запису операцій, що відображають розрахунки власника квартири АДРЕСА_1 , з позивачем, станом на 18.06.2020 року існує заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг на суму 5 880 грн. 18 коп. за період з червня 2017 року по грудень 2018 року.

За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.06.2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06.10.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.01.2021 року вирішено перейти до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21.02.2022 року до суду надійшов відзив представника відповідача - адвоката Мирошніченко І.В., в якому він просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступні обставини в їх сукупності:

- у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач уклав відповідний договір або звертався до відповідача з пропозицією укласти договір про надання послуг з утримання будинку;

- у матеріалах справи відсутні рахунки на сплату житлово-комунальних послуг, які містять у собі перелік наданих послуг за кожен окремий місяць, обсяг наданих послуг їх тариф, а також докази направлення та отримання рахунків відповідачем;

- у силу вимог ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідач має право не оплачувати вартість комунальних послуг, оскільки він проживає на працює у м. Івано-Франківськ;

- у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження правомірності нарахування плати за електроенергію з червня 2017 року по грудень 2018 року у розмірі 2 136 грн.;

- платежі на травень, червень та липень і жовтень 2018 року відповідачем було оплачено, у зв`язку з чим нарахування позивачем 3 % річних та інфляційних втрат на ці платежі є неправомірними;

- згідно з довідкою від 31.01.2022 року ТОВ "Комуналка" 01.01.2019 року прийняло на обслуговування від позивача будинок за адресою: АДРЕСА_2 , з нульовим балансом.

20.06.2022 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якому він вказав не безпідставність заперечень представника відповідача щодо пред`явлених позовних вимог, посилаючись на те, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначає, що квитанції (рахунки) на оплату житлово-комунальних послуг, які щомісячно надходили на адресу відповідачу, і є тією вимогою щодо сплати нарахованих понесених витрат позивача по обслуговуванню будинку, із зазначенням сум заборгованості, нарахування, адреси, за якою здійснювалося нарахування, рахунку для перерахування зазначених коштів. Також, вказує, що не проживання відповідача у квартирі, яка належить йому на праві власності, та факт відсутності його реєстрації у цій квартирі не звільняє від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг.

08.07.2022 року до суду надійшли заперечення представника відповідача щодо відповіді позивача на відзив, в яких він зазначив, що позивачем не доведено, що відповідач мав обов`язки перед ним сплачувати за послуги з управління будинком, оскільки підстава для оплати - письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг, укладений відповідно до вимог законодавства, відсутня. При цьому, вказує, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання позивачем обов`язку щодо виставлення рахунків на оплату.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Разом з тим, у матеріалах справи міститься клопотання сторони відповідача про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до рішення Правління ПАТ "ХК "Київміськбуд" (протокол № 29 від 15.08.2012 року) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , передано експлуатуючій організації ТОВ "Перший український експертний центр", яке прийняло вказаний житловий будинок на подальшу експлуатацію та обслуговування, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.10.2012 року.

Згідно з Актом приймання-передачі будинку позивач був виконавцем послуг зі своєчасного та якісного надання житлово-комунальних послуг для потреб споживачів за адресою: АДРЕСА_3 і у грудні 2018 року припинив надання послуг за вказаною адресою.

При цьому, підтвердженням того, що позивачем дійсно надавалися житлово-комунальні послуги є наявні у матеріалах справи копії Актів про надання послуг, приймання послуг, здачі-приймання робіт, копії Договору № 107-0 на технічне обслуговування пожежних систем від 15.11.2012 року, Договору № 2/1848-К-12 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) від 01.10.2012 року, Договору № 09-345, Підрядного договору № 16-08-2013- то від 01.08.2013 року, Договору № 47 від 01.10.2102 року.

Відповідно до Свідоцтва про право власності від 01.10.2008 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 23.09.2008 року за № 1642-С/КІ, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Разом з тим, згідно з розрахунком заборгованості б/н від 15.05.2020 року по особовому рахунку № НОМЕР_2 , відкритого для здійснення запису операцій, що відображають розрахунки власника квартири АДРЕСА_4 , з позивачем, станом на 15.05.2020 року у відповідачів існує заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг на суму 4 442 грн. 70 коп. за період з червня 2018 року по грудень 2018 року.

Так, згідно з вимогами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі вимог ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, та інші послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу вимог ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ст. 6 цього Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Колективний споживач зобов`язаний зокрема, забезпечувати розподіл між споживачами, об`єднаними таким колективним споживачем, обсягу спожитих комунальних послуг відповідно до законодавства (крім випадку, коли співвласниками визначено іншу особу, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги); у разі безпосереднього здійснення розподілу обсягу комунальних послуг між споживачами у будівлі надавати споживачам, об`єднаним таким колективним споживачем, детальний розрахунок розподілу між ними обсягу спожитих комунальних послуг, а в разі обліку комунальних послуг засобами вимірювальної техніки вузла обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі (її частині), надавати також інформацію про їх показання (п.п.3, 4 ч. 4 ст. 7 цього Закону).

Згідно з ч. 4 ст. 13 цього Закону з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем (ч.5 цієї норми Закону).

Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

За вказаних обставин, доводи відповідача про звортнє оцінюються судом критично та до уваги не приймаються.

Посилання сторони відповідача на те, що рахунки на сплату йому виставлялися, суд вважає безпідставними, адже, як зазначає сам відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, ним частково здійснювалася оплата за надані послуги, що, у свою чергу, вказує на дійсне отримання ним рахунків та настання строків по їх оплаті.

Крім того, посилання не невірність розрахунків позивача, з огляду на часткову сплату відповідачем коштів за житлово-комунальних послуг, судом до уваги не приймаються, оскільки, як вбачається, сплачені кошти були враховані позивачем при визначенні суми заборгованості.

Щодо доводів сторони відповідача про відсутність у нього обов`язку сплачувати за житлово-комунальні послуги через не проживання у належній йому на праві власності квартири слід зазначити, що непроживання відповідача у квартирі, яка належить йому на праві власності, та факт відсутності його реєстрації у цій квартирі не звільняє особу, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, які були надані позивачем.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 року у справі № 757/29813/17-ц.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що відповідачем не було доведено, що послуги ним не отримувались, претензій чи скарг з приводу повноти, обсягу та якості наданих послуг, тарифів від нього на адресу позивача не надходило, а позивачем доведено факт надання послуг, про що, серед іншого, свідчать відповідні договори, додані до матеріалів справи, та акти про надання послуг, приймання послуг, здачі-приймання робіт, суд приходить до висновку, про необхідність захисту порушених прав позивача шляхом стягнення з відповідача на користь основної заборгованості у розмірі 5 880 грн. 18 коп., суми інфляційних втрат у розмірі 719 грн. 68 коп. та 3 % річних у розмірі 355 грн. 15 коп.

Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" основну заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 5 880 грн. 18 коп., суму інфляційних втрат у розмірі 719 грн. 68 коп. та 3 % річних у розмірі 355 грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр", код ЄДРПОУ 50, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55, оф. 1004.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Козленко