Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/320/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді: Козіної С.М.,

за участі секретаря: Папенко О.О.,

позивачки - ОСОБА_1 (не з`явилась),

представника позивачки - ОСОБА_2 (не з`явився),

відповідача - ОСОБА_3 (не з`явився),

представника третьої особи - (не з`явився),

третьої особи ОСОБА_4 (не з`явилась)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ржищівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , про розірвання договору купівлі-продажу частки у праві власності на житловий будинок,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява. Позивачка мотивувала позовні вимоги тим, що 07 квітня 2021 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу належної їй 1/2 частки у праві власності на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 . Договір був посвідчений Ржищівською міською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 387 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 3, 7 Договору частка у праві власності на житловий будинок перейшла в розпорядження покупця в день нотаріального посвідчення договору та, незважаючи на те, що розрахунки за даним договором ще не були проведені, сторони дійшли згоди, що право власності на цю частку житлового будинку за покупцем буде зареєстровано при посвідченні цього договору. Згідно з пунктом 2 Договору, за домовленістю сторін, продаж було вчинено за 166 005,00 грн., що на момент продажу було, еквівалентом 5 100,00 євро за курсом 1 євро = 32,55 грн. При цьому, позивачка та відповідач, як сторони Договору, домовилися про такий порядок розрахунків: вказана сума буде сплачуватися покупцем щомісяця протягом сімнадцяти календарних місяців, починаючи з травня 2021 року, по 4882,50 грн., що є еквівалентом 150,00 євро, 10 та 25 числа. На підтвердження кожної виплати представником продавця буде видаватися розписка. У разі відмови покупця від цього договору він має сплатити продавцеві штраф у розмірі 16 275,00 грн., що є еквівалентом 500,00 євро. Крім того, під час укладення Договору як позивачці, так і відповідачеві, було роз`яснено зміст ст. 203 Цивільного кодексу України щодо загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності даного правочину та положення ст. 216 ЦК України щодо правових наслідків недійсності правочину, що відображено у пункті 6 Договору. Проте, відповідачем було сплачено позивачці лише незначна частина грошових коштів від обумовленої в договорі суми продажу належної їй 1/2 частки у праві власності на житловий будинок в перші місяці після укладення Договору, решту суми за цим Договором, в порушення зазначених вище його умов, відповідач відмовився сплачувати, посилаючись на відсутність у нього коштів. Крім того, на початку цього року відповідач виїхав із спірного житлового будинку разом зі своїми речами в невідомому напрямку, змінив свій номер телефону, тому на даний час будь-які засоби зв`язку з ним у позивачки відсутні. Таким чином, зрозумівши, що відповідач не збирається сплачувати позивачці кошти за придбану частину будинку, вона вимушена звертатися до суду із даним позовом про розірвання спірного Договору у зв`язку із невиконанням відповідачем умов цього Договору та щодо повернення свого майна. Враховуючи викладене та виходячи з того, що відповідач не виконав своїх обов`язків з оплати переданого йому товару в установлений Договором строк, позивачка має всі правові підстави для звернення до суду з позовом про розірвання договору купівлі-продажу від 07.04.2021, припинення зобов`язань сторін за цим Договором і повернення їй 1/2 частки у праві власності на житловий будинок, що є предметом Договору. У позовній заяві позивачка просила розірвати договір купівлі-продажу 1/2 частки у праві власності на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , укладений між мною та ОСОБА_3 07 квітня 2021 року, посвідчений Ржищівською міською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 387 та внести до запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування держаної реєстрації права власності на 1/2 частку житлового будинку на ім`я ОСОБА_3 , проведеної Ржищівською міською державною нотаріальною конторою Київської області 07.04.2021 за № 41367051. Стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

В судове засідання позивачка та представник позивачки ОСОБА_2 не з`явились, останній подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримував у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Позовну заяву з додатками та ухвалою про відкриття загального позовного провадження, надіслані за зареєстрованим місцем проживання, відповідач не отримав, рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 49), заперечення проти позову не подавав. Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник Ржищівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про слухання справи був повідомлений належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов таких висновків.

Згідно з ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У розумінні зазначених приписів суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем укладено договір купівлі-продажу частки у праві власності на житловий будинок, зареєстрований у реєстрі за № 387 (а.с.5).

За умовами договору ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_3 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 . За домовленістю сторін продаж вчинено за 166 005,00 грн, що є еквівалентом 5 100,00 євро за курсом 1 євро - 32,55 грн. Вказана сума мала сплачуватися покупцем щомісяця протягом сімнадцяти календарних місяців починаючи з травня 2021 року, по 4 882,50 грн, що є еквівалентом 150,00 євро, 10 та 25 числа. У разі відмови покупця від цього договору він має сплатити продавцеві штраф у розмірі 16 275,00 грн, що є еквівалентом 500, 00 євро.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику.

Норма ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. За загальним правилом (ч. 1 ст. 692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За п. 2 ст. 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов`язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Однак сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692, ст. 694 ЦК України).

У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести плату в строк, передбачений договором.

Якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати (ч. 3 ст. 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених ст. 651 ЦК України. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 695 ЦК України, якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару.

Згідно з ч. 3 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Однак судом встановлено, що зобов`язання з боку відповідача не виконувались, а саме, здійснення обов`язкових платежів проводились лише в перші місяці після укладення договору.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено підстави для задоволення позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Факт сплати судового збору позивачкою підтверджується квитанцією № 158335013 від 17 серпня 2022 року про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути кошти на відшкодування судового збору, сплаченого при подачі позову в розмірі 992,40 грн.

За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. 203, 216, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 632, 651, 653, 655, 692, 695 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 81, 82, 128, 247, 258, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ржищівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , про розірвання договору купівлі-продажу частки у праві власності на житловий будинок, - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати договір купівлі-продажу 1/2 частки у праві власності на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 07 квітня 2021 року, посвідчений Ржищівською міською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 387 та внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування держаної реєстрації права власності на 1/2 частку житлового будинку на ім`я ОСОБА_3 , проведеної Ржищівською міською державною нотаріальною конторою Київської області 07 квітня 2021 року за № 41367051.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя