Справа № 462/1318/23
провадження 2/462/830/23
У Х В А Л А

10 березня 2023 року, суддя Залізничного районного суду м. Львова Ліуш А.І., отримавши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , про визначення часток у праві спільної сумісної власності,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом про визначення часток у праві спільної сумісної власності.

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 27 лютого 2023 року, позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. Так, у вказаній ухвалі позивачу надано строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали, для виправлення недоліків позовної заяви, а саме:

-надання документів, що підтверджують вартість предмету позову, а саме: квартири АДРЕСА_1 ;

-надання квитанції про сплату судового збору за вимоги майнового характеру, врахувавши вартість квартири АДРЕСА_1 , у відповідності до статті 4 Закону України «Про судовий збір», в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

-надання копій доказів, що не долучені до примірнику відповідача, відповідно до акту про відсутність документа від 23 лютого 2023 року.

07 березня 2023 року, представником позивачів було подано заяву про усунення недоліків, а саме: додано копії доказів, що не долучені до примірнику відповідача, відповідно до акту про відсутність документа від 23 лютого 2023 року. В той же час, вказано на помилковість визначення позовних вимог майнового характеру, та не надано документів, що підтверджують вартість предмету позову та відповідно квитанції про сплату судового збору за вимоги майнового характеру, врахувавши вартість квартири АДРЕСА_1 , у відповідності до статті 4 Закону України «Про судовий збір», в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, про необхідність повернення позову, з огляду на наступне.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, встановлено, що ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Крім того, суд звертає увагу позивача та його представника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 року у справі №910/13737/19, де зазначено, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто, будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі №907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість, до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, оскільки позивачем недоліки не усунуто, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , про визначення часток у праві спільної сумісної власності,- вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.І. Ліуш