Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5449/22
Номер провадження2-др/711/24/23
14 березня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
Головуючого - судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Зайцевої О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси заяву адвоката Міщенка Сергія Валентиновича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України про стягнення коштів, в зв`язку з визнанням правочину недійсним,-
В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України про стягнення коштів, в зв`язку з визнанням правочину недійсним.
24 лютого 2023 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було винесено рішення, яким позовні вимоги задоволено.
Відповідач проти зазначеного розрахунку та заявленої суми заперечень не подали.
Крім того, стороною позивача до закінчення судових дебатів було подано до суду відповідну заяву про подання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення, оскільки, в силу фінансового стану ОСОБА_1 та за умовами Договору про надання правничої (правової) допомоги - докази про підтвердження їх понесення позивач могла подати лише після ухвалення рішення.
Придніпровський районний суд м. Черкаси за наслідками розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , 24 лютого 2023 року ухвалив рішення, яким позовні вимоги задовольнив повністю.
Позивач ОСОБА_1 та адвокат Міщенко Сергій Валентинович в судове засідання не зявились. Адвокат Міщенко Сергій Валентинович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд надав клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника за наявними доказами у справі.
Представник відповідача за дорученням Вельган Ольга Василівна в судове засідання не з`явилась. Через електронну адресу суду надала клопотання про розгляд заяви без участі представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Також зазначено, що в задоволенні заяви просить відмовити в повному обсязі.
Представник третьої особи за дорученням Ярош Сергій Васильович в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.
Суд, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до наступного.
В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України про стягнення коштів, в зв`язку з визнанням правочину недійсним.
24 лютого 2023 року судом було проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.
06 березня 2023 року судом було виготовлено повний текст рішення суду.
06 березня 2023 року адвокат Міщенко Сергій Валентинович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.
Як вбачаєтьсяз матеріалів справи, 13 грудня 2022 року через систему «Електронний суд» адвокат Міщенко Сергій Валентинович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , надавав заяву про подання доказів розміру понесених судових витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Таким, чином представником відповідача - адвокатом Міщенко Сергієм Валентиновичем було дотримано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а тому питання про стягнення витрат позивача понесених на професійну правничу допомогу має бути вирішене судом.
Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частинирішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).
Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року).
Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою-шостоюстатті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України).
Частиною 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до матеріалів справи, на підтвердження витрат на правову допомогу адвоката під час розгляду даної справи, суду надано:
Витяг з Договору про надання правничої (правової) допомоги від 20 жовтня 2022 року, укладеного між адвокатом Міщенко Сергієм Валентиновичем та ОСОБА_1 .
Відповідно до п.1.1. Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу (правову) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.
Відповідно до п. 1.2. Адвокат надає Клієнту консультаційні та юридичні послуги, відповідно до наданої Клієнтом цим Договором довіреності, в узгодженні з Клієнтом строки формує та відправляє від свого імені або від імені Клієнта запити, позов, відзив, заперечення, клопотання, тощо - щодо захисту інтересів останньої, в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції за позовною заявою ОСОБА_1 про стягнення коштів (інфляційних та 3% річних) у зв`язку з визнанням правочину недійсним.
Акт про надання та оплату послуг правничої (правової) допомоги від 27 лютого 2023 року, відповідно до якого на виконання умов Договору про надання правничої (правової) допомоги від 20 жовтня 2022 року Адвокат, як Виконавець, надав, а Клієнт, як Замовник, прийняв послуги з надання правничої (правової) допомоги Клієнту-замовнику у цивільній справі № 711/5449/22 за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення коштів, в зв`язку з визнанням правочину недійсним, в наступному обсязі: підготовка процесуальних документів для представництва інтересів Клієнта (0,5год.); вивчення та аналіз доказів, розрахунок 3% річних та інфляційних, підготовка позовної заяви від імені ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення коштів, в зв`язку з визнанням правочину недійсним (05 год. 00хв.); підготовка клопотань та заяв щодо участі третьої особи та про стягнення судових витрат по справі № 711/5449/22 за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення коштів, в зв`язку з визнанням правочину недійсним (02 год. 00хв.); участь, як представника Клієнта, в розгляді справи № 711/5449/22 за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення коштів, в зв`язку з визнанням правочину недійсним (02 год. 50 хв.). Всього 10 год. 00хв.
Зазначені послуги виконано повністю, претензій та зауважень щодо їх надання у Замовника (Клієнта) не має.
Зазначені кошти сплачено та отримано повністю, претензій щодо оплати зазначених послуг адвоката не має.
Ордер на надання правничої (правової) допомоги Серії СА № 1042144, який виданий Адвокатом Міщенко Сергієм Валентиновичем на підставі Договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги від 20 жовтня 2022 року у Придніпровському районному суді м. Черкаси.
У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд враховує, що представником відповідача Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України суд, -
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 лютого 2023 року за позовом позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України про стягнення коштів, в зв`язку з визнанням правочину недійсним доповнити реченням наступного змісту:

«Стягнути з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.00 коп.».

Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 20 березня 2023 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб