Справа № 151/482/22
Провадження №2/151/10/23
15 березня 2023 року смт. Чечельник
Чечельницький районний суд Вінницької області
в складі : судді Моцного В.С.
за участю : секретаря судових засідань Добровольської М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чечельник Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НК ЕНЕРГОГРУП" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
22 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НК ЕНЕРГОГРУП" (далі ТОВ "НК ЕНЕРГОГРУП") про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 20 жовтня 2020 року її прийнято на роботу в ТОВ "НК ЕНЕРГОГРУП" на посаду секретаря. З початку повномаштабного вторгення військ російської федерації на територію України та введення війського стану на території України, директор товариства повідомив, що тимчасово ТОВ "НК ЕНЕРГОГРУП" буде працювати дистанційно, а тому вона вимушена залишити місце проживання в м. Києві та переїхати проживати в смт. Чечельник, щоб продовжувати працювати дистанційно. Відповідно до наказу № 8/к від 01.07.2022 року вона дізналася про її звільнення з посади секретаря на підставі ст. 38 КЗпП України. Наказ про звільнення вважає незаконним, оскільки заяви про звільнення її за власним бажанням вона не писала та на розгляд директора ТОВ "НК ЕНЕРГОГРУП" не подавала, розрахунок з нею не проводився, трудову книжку не повернули і з наказом її не ознайомлювали. Тому просила скасувати наказ № 8/к від 01.07.2022 року про її звільнення як незаконний, поновити її на роботі і стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також стягнути заробітну плату за період з 01 березня 2022 по 01 липня 2022 року.
Ухвалою судді від 24 листопада 2022 року відкрито спрощене провадження по справі з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
У судове засідання позивачка не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує частково. Від підтримання позовних вимог, щодо стягнення заробітної плати за період з 01 березня 2022 по 01 липня 2022 року відмовляється. У разі неявки відповідача, проти винесення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач ТОВ "НК ЕНЕРГОГРУП" у судові засідання 21.12.2022, 11.01.2023 та 25.01.2023 року не з`являлися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом направлення повісток за місцезнаходженням ТОВ "НК ЕНЕРГОГРУП", конверт з рекомендованими повідомленнями поверталися без вручення адресату з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". 09.02.2023, 22.02.2023, 10.03.2023 та 15.03.2023 року судова повістка про виклик до суду була направлена на електронну адресу відповідача, яка була доставлена до електронної скриньки відповідача, що підтверджується довідкою про доставку. Крім того відповідач про розгляд справи повідомлявся шляхом розміщення оголошенняна офіційному веб-порталі судової влади України. Будь яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило.
За таких підстав відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання.
Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до наказу № 15/к ТОВ "НК ЕНЕРГОГРУП" від 20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду секретаря.
Відповідно до наказу директора ТОВ "НК ЕНЕРГОГРУП" №8/к від 01 липня 2022 року ОСОБА_1 звільнено з роботи з посади секретаря за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України (підпис щодо ознайомлення ОСОБА_1 із наказом відсутній).
Статтею 5-1 КЗпП України визначено, що держава гарантує працездатним громадянам, проживаючим в України право на труд, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 38 КЗпП України передбачено порядок розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк з ініціативи працівника, а саме працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
Факт знаходження позивача ОСОБА_1 в трудових відносинах з відповідачем ТОВ "НК ЕНЕРГОГРУП" підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 виданої 03 липня 2018 року, із якої вбачається, що 20 жовтня 2020 року наказом №15/к позивачка прийнята на роботу на посаду секретаря і звільнена 01 липня 2022 року наказом № 8/к за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.
Факт звільнення ОСОБА_1 з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, підтверджується також ксерокопією наказу ТОВ "НК ЕНЕРГОГРУП" від 01.07.2022 року.
Статтею 83 ЦПК України визначено порядок надання доказів.
1. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
2. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
3. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Відповідачем не надано відзиву щодо заперечення до позову і обставин викладених в ньому. Також відповідачем не надано відомостей щодо наявності заяви про звільнення за власним бажанням позивачки і не надано суду копії такої заяви.
Зазначене дає підстави суду дійти висновку, що ОСОБА_1 незаконно була звільнена наказом директора ТОВ "НК ЕНЕРГОГРУП" № 8/к від 01.07.2023 року з роботи, з посади секретаря, оскільки бажання на звільнення не мала, заяву про звільнення її за власним бажанням вона не писала і не подавала.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наказ про звільнення № 8/к від 01.07.2023 року ОСОБА_1 підлягає скасуванню і вона підлягає поновленню на роботу, на посаді секретаря ТОВ "НК ЕНЕРГОГРУП".
Що стосується вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Статтею 235 КЗпП України передбачено, що виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється у випадках: звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу (частина перша); у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству (частина третя); у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу (частина четверта).
Отже, вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалось порушення трудових прав працівника (незаконне звільнення або переведення на іншу роботу, неправильне зазначення формулювання причин звільнення або затримки видачі трудової книжки при звільненні) до моменту поновлення таких прав, тобто ухвалення рішення про поновлення працівника на роботі, чи визнання судом факту того, що неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника.
Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМУ №100 від 08.02.1995р. нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Системний аналіз пункту 3 Порядку № 100 та пункту 164.6 статті 164 ПК України дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із присудженої за рішенням суду суми заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із цієї суми при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів.
Таким чином, письмовими матеріалами справи було достовірно встановлено, що порушення трудових прав працівника вимушений прогул позивачки ОСОБА_1 у зв`язку з її незаконним звільненням, тривав з 02 липня 2022 року по день винесення рішення, тобто по 15 березня 2023 року включно.
З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.
Пунктами 5 та 8 встановлено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Як встановлено судом, період, за який позивач має право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тривав з 02 липня 2022 року по 15 березня 2023 року.
Згідно довідки форми ОК-5 від 01.11.2022 року заробітна плата ОСОБА_1 за два повні відпрацьовані місяці січень-лютий 2022 року складає (січень-7347 гривень 34 копійки, лютий - 6500 гривень) всього 13 847 гривень 34 копійки.
Всього за січень-лютий 2022 року відпрацьовано 39 робочих днів.
Середньоденна заробітна плата за вказаний період складає:
13 847,34 (заробітна плата за січень-лютий 2022 року) : 39 (кількість відпрацьованих робочих днів) = 355 гривень 06 копійок (середньоденна заробітна плата за один день).
Кількість робочих днів вимушеного прогулу за період з 02 липня 2022 року по 15 березня 2023 року включно складає 184 дні.
За таких даних, розмір заробітної плати ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу складає 355 гривень 06 копійок (середньоденний розмір оплати) х 184 дні вимушеного прогулу, що дорівнює 65 331 гривня 04 копійки.
Середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає стягненню з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків та зборів.
Відповідно до ч. 7 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому необхідно стягнути з ТОВ "НК ЕНЕРГОГРУП" 1 073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору на користь держави. Керуючись статтями 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НК ЕНЕРГОГРУП" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити.
Визнати незаконним та скасувати наказ директора ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НК ЕНЕРГОГРУП" від 01 липня 2022 року № 8/к про звільнення ОСОБА_1 з посади секретаря за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України з 01 липня 2022 року.
Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді секретаря ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НК ЕНЕРГОГРУП".
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом.
Повний текст рішення виготовлений 20 березня 2023 року.
Суддя Валерій МОЦНИЙ