ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року

м. Чернівці

справа № 722/479/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Височанської Н.К., Одинака О.О.

секретаря Петранюк Ю.Т.

з участю представника позивача Залуцького Віктора Нарцизовича, представника відповідача Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Бацей Тетяни Миколаївни

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Залуцький Віктор Нарцизович, апеляційною скрагою ОСОБА_2 на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 9 листопада 2022 року, головуючий у першій інстанції Ратушенко О.М.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у квітні 2022 року звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Посилався на те, що між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір 2 вересня 2008 року №E/V082833/01

Виконання зобов"язання забезпечено договором між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 іпотеки від 2 вересня 2008 року №E/V082833/01.

Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30 липня 2015 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 8 жовтня 2015 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» за договором між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», та ОСОБА_1 кредиту від 2 вересня 2008 року №E/V082833/01заборгованість в сумі 51635 доларів США 80 центів, що становить 1177626 грн. 27 коп., що складається з кредиту в сумі 44792 долари США 27 центів, процентів в сумі 6843 долари СШКА 53 центи, пені в сумі 22891 грн. 55 коп.

Звернувся до Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» з заявою про реструктуризацію зобов`язань за договором 10 липня 2021 року.

На повторне звернення віл 29 вересня 2021 року Акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» телефоном повідомлено про відмову у розгляді заяви з тих підстав, що кредит не є споживчим, наданий фізичній особі-підприємцю за програмою мікрокредитування підприємницької діяльності.

За повідомленням Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» від 12 січня 2022 року №20.1.0.0.0/7-21221/29437 відмовлено у проведенні реструктуризації, оскільки кредит не є споживчим, ОСОБА_1 у заяві зазначено цільовим використанням кредитних коштів побудова пункту технічного обслуговування.

Посилається на відповідність зазначеним у пункті 7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» критеріям.

Просив визнати дії Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» щодо відмови у проведенні реструктуризації заборгованості, яка виникла за договором між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приват Банк» та ОСОБА_1 кредиту від 2 вересня 2008 року №E/V082833/01, протиправними.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приват Банк» провести реструктуризацію заборгованості, яка виникла за договором між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приват Банк» та ОСОБА_1 кредиту від 2 вересня 2008 року №E/V082833/01, у відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 9 листопада 2022 року у позові відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Залуцький В.Н., та ОСОБА_2 в апеляційних скаргах просять рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 9 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Залуцький В.Н., в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за умовами договору між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», та ОСОБА_1 кредиту від 2 вересня 2008 року №E/V082833/01 ОСОБА_1 надано споживчий кредит.

Вказує, що єдиною підставою для відмови у проведенні реструктуризації заборгованості за кредитним договором є цільове призначення кредиту, за повідомленням Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» від 12 січня 2022 року №20.1.0.0.0/7-21221/29437 відмовлено у проведенні реструктуризації, оскільки кредит не є споживчим.

Матеріали справи не містять доказів того, що Акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» повідомлялося ОСОБА_1 телефоном про недоліки заяви про реструктуризацію, відсутність певних документів.

Вважає, що подавати відомості щодо ОСОБА_3 , який на день подання заяви про реструктуризація не був іпотекодавцем та поручителем, законодавством не передбачено.

Посилається на те, що до заяви на проведення реструктуризації додано довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 1 липня 2021 року №263873110, за якими власником предмета іпотеки квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції не досліджено документи, додані до заяви ОСОБА_1 про реструктуризацію.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не надано документів, які передбачені пп.4 п.7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», щодо іпотекодавця ОСОБА_3 є необґрунтованими.

Вважає, що у ОСОБА_1 був відсутній обов`язок подавати відомості щодо ОСОБА_3 , оскільки на день подання заяви про реструктуризація ОСОБА_3 не був іпотекодавцем та поручителем.

ОСОБА_3 прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула статусу іпотекодавця щодо спадкового майна частини квартири АДРЕСА_1 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Залуцький В.Н., Лях М.І. не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Залуцький В.Н., Лях М.І. підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність відмови Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» у проведенні реструктуризації заборгованості, яка виникла за договором між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приват Банк» та ОСОБА_1 кредиту від 2 вересня 2008 року №E/V082833/01, відсутність підстав для зобов`язання Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» провести реструктуризацію зобов`язань за договором між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приват Банк» та ОСОБА_1 кредиту від 2 вересня 2008 року №E/V082833/01.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції вважав встановленим, що ОСОБА_1 не надано документів, які передбачені пп.4 п.7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», щодо іпотекодавця ОСОБА_3 , звільнення у такому разі кредитора від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань.

Разом з тим суд першої інстанції зазначив, що за умовами договору між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», та ОСОБА_1 кредиту від 2 вересня 2008 року №E/V082833/01 ОСОБА_1 надано споживчий кредит.

Водночас суд першої інстанції вважав доведеним повідомлення уповноваженим представником Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» телефоном ОСОБА_1 про неподання всіх документів, передбачених пп.4 п.7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає частково.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір 2 вересня 2008 року №E/V082833/01.

Виконання зобов"язання забезпечено договором між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 іпотеки від 2 вересня 2008 року №E/V082833/01.

Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 30 липня 2015 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 8 жовтня 2015 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» за договором між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», та ОСОБА_1 кредиту від 2 вересня 2008 року №E/V082833/01заборгованість в сумі 51635 доларів США 80 центів, що становить 1177626 грн. 27 коп., що складається з кредиту в сумі 44792 долари США 27 центів, процентів в сумі 6843 долари СШКА 53 центи, пені в сумі 22891 грн. 55 коп.

ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» з заявою про проведення реструктуризації 10 липня 2021 року.

На повторне звернення від 29 вересня 2021 року Акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» телефоном повідомлено про відмову у розгляді заяви з тих підстав, що кредит не є споживчим, наданий фізичній особі-підприємцю за програмою мікрокредитування підприємницької діяльності.

Акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» направлено ОСОБА_1 повідомлення від 12 січня 2022 року №20.1.0.0.0/7-21221/29437 про відмову у проведенні реструктуризації, оскільки кредит не є споживчим, ОСОБА_1 у заяві зазначено цільовим використанням кредитних коштів побудова пункту технічного обслуговування.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року в справі № 206/1853/18 (провадження № 61-4205св21) вказано, що «відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, в чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту».

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову

При цьому згідно зі п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Відповідно до правил, встановлених п. 3 ч.2 ст.197 ЦПК України, суд заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них.

За змістом абз1, 4 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.

Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є визнання дій Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» щодо відмови у проведенні реструктуризації заборгованості, яка виникла за договором між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приват Банк» та ОСОБА_1 кредиту від 2 вересня 2008 року №E/V082833/01, протиправними, зобов`язання Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» провести реструктуризацію заборгованості, яка виникла за договором між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приват Банк» та ОСОБА_1 кредиту від 2 вересня 2008 року №E/V082833/01.

Підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначалася відмова Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» за повідомленням від 12 січня 2022 року №20.1.0.0.0/7-21221/29437 у проведенні реструктуризації з тих підстав, що кредит не є споживчим, відсутність заперечень Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» стосовно неповноти документів, доданих до заяви про проведення реструктуризації.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

У рішенні Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.3 ст.16 ЦК України).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про споживче кредитування», передбачено, що метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.

Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13 квітня 2021 року, який набрав законної сили 23 квітня 2021 року, внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з п.2 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 6 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, та пункту 7 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, які відповідають викладеним у зазначеному пункті критеріям.

За змістом п. 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» проведення відповідно до цього Закону реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, є підставою для визнання судом відповідно до статті 432 ЦПК України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або звернення стягнення на нерухоме майно.

Відповідно до пп.1, 2 п.7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:

1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:

наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;

відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду, або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

На підставі пп.3 п.7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:

у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину;

у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі;

у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення.

У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

За змістом пп.4 п.7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у заяві про проведення реструктуризації зазначаються:

прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника;

найменування кредитодавця (повне або скорочене);

інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява;

інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника);

інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса);

інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя;

документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» з заявою про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором 10 липня 2021 року.

Не можна погодитися з посиланням в апеляційних скаргах ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Залуцький В.Н., Лях М.В. на відсутність підстав зазначення ОСОБА_1 відомостей щодо ОСОБА_3 , який на день подання заяви про реструктуризація не був іпотекодавцем.

Закон України «Про споживче кредитування» визначає вичерпний перелік обставин при яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» критеріям (незалежно від дати укладення договору), та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника: у разі пропуску позичальником строків, на подачу заяви, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим законом (абзац 7 підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»); у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом (абзац 9 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»).

Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів (абзац 10 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). Не здійснюється відповідно до цього пункту реструктуризація зобов`язань за договорами, усі зобов`язання за якими до дня набрання чинності цим пунктом реструктуризовано, за умови вираження усіх грошових зобов`язань виключно у грошовій одиниці України (гривні) без визначення грошового еквівалента будь-якого із зобов`язань в іноземній валюті (абзац 11 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»).

За змістом пп.4 п.7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у заяві про проведення реструктуризації зазначаються, зокрема, документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

Встановлено, що виконання зобов"язання забезпечено договором між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 іпотеки від 2 вересня 2008 року №E/V082833/01.

За змістом наведеного правочину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 .

Отже, не зазначення у заяві ОСОБА_1 про проведення реструктуризації зобов`язань від 10 липня 2021 року відомостей про ОСОБА_3 , тобто про смерть ОСОБА_3 , позбавляє Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» можливості перевірити правомірність не надання розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця ОСОБА_2 .

Довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 30 червня 2021 року №6176, №6178, додані до заяви ОСОБА_1 про проведення реструктуризації зобов`язань від 10 липня 2021 року, містять відомості лише щодо проживання іпотекодавця ОСОБА_2 та членів сім`ї за певною адресою.

На підставі ч.6 ст.29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом у разі ненадання позичальником ОСОБА_1 необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених підпунктом 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Залуцький В.Н., Лях М.І. на те, що за повідомленням Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» від 12 січня 2022 року №20.1.0.0.0/7-21221/29437 відмовлено у проведенні реструктуризації, оскільки кредит не є споживчим, матеріали справи не містять доказів того, що Акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» повідомлялося ОСОБА_1 телефоном про недоліки заяви про реструктуризацію, відсутність певних документів.

Акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» направлено ОСОБА_1 повідомлення від 12 січня 2022 року №20.1.0.0.0/7-21221/29437 про відмову у проведенні реструктуризації, оскільки кредит не є споживчим.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Залуцький В.Н., в апеляційній скарзі посилається на правильність висновків суду першої інстанції щодо вчинення Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», та ОСОБА_1 договору кредиту від 2 вересня 2008 року №E/V082833/01, який є споживчим.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю, або задоволення позовних вимог у випадку ненадання відповідачем доказів на спростування обставин, зазначених у позові.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» на підтвердження обставин, на які воно посилалося як на підставу своїх заперечень, зазначало про повідомлення уповноваженим представником Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» телефоном ОСОБА_1 про неподання всіх документів, передбачених пп.4 п.7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

У матеріалах справи відсутні докази повідомлення уповноваженим представником Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» телефоном ОСОБА_1 про неподання всіх документів.

У такому разі твердження Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» про повідомлення уповноваженим представником Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» телефоном ОСОБА_1 про неподання всіх документів грунтуються на припущенні.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 10 листопада 2011 року у справі № 1-26/2011 вказав, що держава сприяє забезпеченню споживання населенням якісних товарів (робіт, послуг), зростанню добробуту громадян та загального рівня довіри в суспільстві. Разом з тим споживачу, як правило, об`єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму (частина перша статті 634 Кодексу). Отже, для споживача існує ризик помилково чи навіть унаслідок уведення його в оману придбати не потрібні йому кредитні послуги. Тому держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів.

Враховуючи принцип розумності, який передбачає добросовісність

зовнішнього прояву поведінки учасника цивільних відносин з точки зору правомірності, обґрунтованості, доцільності такої поведінки, а також можливості передбачення таким учасником обставин, які можуть вплинути на

його права та обов`язки інших учасників цивільних відносин, Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», відмовивши у проведенні реструктуризації, не обґрунтував свою відмову не поданням позичальником ОСОБА_1 документів.

Однак, оскільки відсутні підстави для проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом у разі ненадання позичальником ОСОБА_1 необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених підпунктом 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку про відсутність підстав для визнання дій Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» щодо відмови у проведенні реструктуризації заборгованості, яка виникла за договором між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приват Банк» та ОСОБА_1 кредиту від 2 вересня 2008 року №E/V082833/01, протиправними.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Тому рішення Сокирянського районного суду м. Чернівці від 9 листопада 2022 року підлягає зміні в мотивувальній частині з підстав, передбачених п.4 ч.1ст.376 ЦПК України.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Зважаючи на висновок про зміну мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладаються на ОСОБА_1 .

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє

адвокат Залуцький Віктор Нарцизович, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 9 листопада 2022 року змінити в мотивувальній частині, виклавши в редакції цієї постанови.

В решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді Н. К. Височанська

О. О. Одинак