РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

08 травня 2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТзОВ "Вердикт капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

У С Т А Н О В И В:

У березні 2023 представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 06.03.2019 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання банківських 014/0292/82/9137684, відповідно до умов якого, Банк відкрив позичальнику картковий рахунок, з кредитним лімітом в розмірі 55013,31грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 06.03.2025 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 38.3 %.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитном договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору, що стверджується відповідними доказами.

20.09.2019 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-19-F, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, у т.ч. за Кредитним договором № 014/0292/82/91837684 від 06.03.2019, що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позичальником ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» втратив такі права.

На підставі наведеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача в свою користь заборгованість в розмірі 136199,23 грн, а також суму понесених судових витрат.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався.

Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, з урахуванням думки представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою суду від 08.05.2023 ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи.

Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Судом встановлено, що 06.03.2019 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських 014/0292/82/91837684, відповідно до умов якого, Банк відкрив позичальнику картковий рахунок, з кредитним лімітом в розмірі 55013,31 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 06.03.2025 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 38.3 %.

Відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплатила у повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України.

20.09.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-19-F, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, у т.ч. за Кредитним Договором № 014/0292/82/91837684 від 06.03.2019, що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п.1.1, 1.2 за цим договором кредитор відступає новому кредитору право грошової вимоги до боржників вказаних в реєстрах боржників. За цим договором фактор одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за кредитними договорами.

Факт укладення вказаного договору також підтверджується платіжним дорученням № N1 від 11.10.2019 року.

Вказані обставини свідчать про те, що на даний час ТОВ «Вердикт Капітал» є кредитором у зобов`язанні по виконанню договору № 014/0292/82/91837684 від 06.03.2019 року і саме йому належить право вимоги до відповідача.

Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 07.01.2023 борг ОСОБА_1 по даному кредитному договору становить 136199,23 грн (в т.ч. 53485,61 грн - заборгованість за кредитом; 7981,18 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 69368,34грн - заборгованість за нарахованими відсотками з моменту відступлення права вимоги; 5364,10грн-заборгованість з пенні.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно з ч. 1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Непогашення відповідачем заборгованості за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст.525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.

Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення суми заборгованості.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Крім цього, позивачем також заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.

В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 20000 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги № 03-01/2023 від 03.01.2023 року, прайс-листом АО «Лігал Асістантс», затвердженим 03.01.2023 року, заявкою на надання юридичної допомоги №9 від 05.01.2023 року, витягом з акту №2 про надання юридичної допомоги від 09.01.2023 року та копією платіжного доручення від 17.01.2023.

У постанові Верховного Суду від 24 січня 2022 року в справі № 757/36628/16ц (провадження № 61-19062св21) вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної робот, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи, суд бере до уваги обставини справи, те, що позов задоволено повністю, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін.

Враховуючи наведене, а також положення ч.2 ст.141 ЦПК України, суд вважає вимоги позивача щодо розподілу судових витрат такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 533, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 3679 749, вул Кудрявський Узвіз, буд 5-Б, м Київ, 04053) заборгованість за кредитним договором № 014/0292/82/91837684 від 06.03.2019 розмірі 136199,23 (сто тридцять шість тисяч сто дев`яносто дев`ять) грн. 23 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Вердикт Капітал» (, вул Кудрявський Узвіз, буд 5-Б, м Київ, 04053), судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Вердикт Капітал» (, вул Кудрявський Узвіз, буд 5-Б, м Київ, 0405), 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. судових витрат з надання професійної правничої допомоги.

Заочне рішення може бути переглянуто Володимир-Волинським міським судом Волинської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Тетяна ПУСТОВОЙТ