МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр.№2/521/1386/23
15 березня 2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.,
при секретарі Замниборщ А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
У грудні 2022 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулось до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 посилаючись на те, що 07 грудня 2010 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №184-2010-0170.
За умовами вказаного договору, банк надає позичальнику кредитні кошти в сумі 238000,00 грн., а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредитні кошти, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку і на умовах, зазначених кредитним договором. Пунктом 1.1 даного кредитного договору встановлено строк кредитування, що становить період з дати надання банком кредиту позичальнику по 01 грудня 2030 року.
Згідно п. 1.1.1 кредитного договору встановлено, що в період з 07 грудня 2010 року по 30 листопада 2011 року включно за користування кредитними коштами без порушення строків встановлюється відсоткова ставка 15,45% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений строк/терміни погашення встановлено підвищену процентну ставки у розмірі 23,45% річних.
При цьому, п.1.1.2 кредитного договору, починаючи з 01 грудня 2011 року і до моменту повного виконання всіх зобов`язань за користування кредитними коштами без порушення строку/терміну погашення кредиту/його частини встановлюється процентна ставка, розмір якої визначається в процентах річних за наступною формулою: «звичайна процентна ставка» = «депозитна ставка» поділена на «Коефіціент НОР» + 5,45% річних. За користування кредитними коштами понад строк/термін погашення кредиту/його частини встановлюється інша процентна ставка (підвищена процентна ставка) розмір якої визначається у процентах річних за наступною формулою «підвищена процентна ставка» = «депозитна ставка» поділена на коефіціент «НОР» + 13,45% річних. Дата встановлення ставки це кожне 01 січня, 01 квітня, 01 липня, 01 жовтня. Протягом дії цього договору розмір процентної ставки за користування кредитом автоматично встановлюється у новому розмірі станом на кожну дату встановлення ставки. При цьому сторони погодили станом на дату укладення договору розмір звичайної процентної ставки складає 15,45% річних, а підвищеної 23,45% річних.
Кредитним договором встановлено, що розмір відсотків за користування кредитними коштами без порушення термінів погашення кредиту становить: з 07 грудня 2010 року 15,45% річних; з 30 грудня 2010 року 14,95% річних; з 01 грудня 2011 року 17,45% річних; з 04 січня 2012 року 16,95% річних; з 01 жовтня 2012 року 19,95% річних; з 03 січня 2013 року 21,45% річних; з 01 квітня 2013 року 20,45% річних; з 01 квітня 2014 року 22,45% річних; з 01 липня 2014 року 23,95% річних; з 20 червня 2017 року 23,95% річних; з 01 квітня 2020 року 17,45% річних; з 01 січня 2021 року 11,95% річних; з 01 квітня 2021 року 9,95% річних; з 01 липня 2020 року 5,05% річних.
Крім того, 07 грудня 2010 року між між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №184-2010-0170-Р, згідно якого поручитель поручається перед банком за виконання ОСОБА_1 усіх його зобов`язань перед банком, що виникли з Кредитного договору №184-2010-0170 від 07 грудня 2010 року, укладеного між банком та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих що можуть виникнути в майбутньому. Крім того, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2023 року було відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 68а).
Представник АТ «Універсал Банк», діючий за довіреністю від 13 жовтня 2022 року, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов за його відсутності (а.с. 49, 65).
Відповідачі в судове засідання не з`явивились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у відповідності до ст. 128 ЦПК України, відзиву на позов у встановлений судом строк не надали (а.с. 64, 69, 70, 71, 72).
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції та Кодексу.
Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).
У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що 07 грудня 2010 року між ПАТ «Універсал Банк» », правонаступником якого є АТ «Універсал Банк»,та відповідачем був укладений кредитний договір №184-2010-0170 (а.с. 12-18).
За умовами вказаного договору, банк надає позичальнику кредитні кошти в сумі 238000,00 грн., а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредитні кошти, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку і на умовах, зазначених кредитним договором. Пунктом 1.1 кредитного договору встановлено строк кредитування, що становить період з дати надання кредитором кредиту позичальнику по 01 грудня 2030 року.
Згідно п. 1.1.1 кредитного договору встановлено, що в період з 07 грудня 2010 року по 30 листопада 2011 року включно за користування кредитними коштами без порушення строків встановлюється відсоткова ставка 15,45% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений строк/терміни погашення встановлено підвищену процентну ставки у розмірі 23,45% річних.
При цьому, п.1.1.2 кредитного договору, починаючи з 01 грудня 2011 року і до моменту повного виконання всіх зобов`язань за користування кредитними коштами без порушення строку/терміну погашення кредиту/його частини встановлюється процентна ставка, розмір якої визначається в процентах річних за наступною формулою: «звичайна процентна ставка» = «депозитна ставка» поділена на «Коефіціент НОР» + 5,45% річних. За користування кредитними коштами понад строк/термін погашення кредиту/його частини встановлюється інша процентна ставка (підвищена процентна ставка) розмір якої визначається у процентах річних за наступною формулою «підвищена процентна ставка» = «депозитна ставка» поділена на коефіціент «НОР» + 13,45% річних. Дата встановлення ставки це кожне 01 січня, 01 квітня, 01 липня, 01 жовтня. Протягом дії цього договору розмір процентної ставки за користування кредитом автоматично встановлюється у новому розмірі станом на кожну дату встановлення ставки. При цьому сторони погодили станом на дату укладення договору розмір звичайної процентної ставки складає 15,45% річних, а підвищеної 23,45% річних.
Кредитним договором встановлено, що розмір відсотків за користування кредитними коштами без порушення термінів погашення кредиту становить: з 07 грудня 2010 року 15,45% річних; з 30 грудня 2010 року 14,95% річних; з 01 грудня 2011 року 17,45% річних; з 04 січня 2012 року 16,95% річних; з 01 жовтня 2012 року 19,95% річних; з 03 січня 2013 року 21,45% річних; з 01 квітня 2013 року 20,45% річних; з 01 квітня 2014 року 22,45% річних; з 01 липня 2014 року 23,95% річних; з 20 червня 2017 року 23,95% річних; з 01 квітня 2020 року 17,45% річних; з 01 січня 2021 року 11,95% річних; з 01 квітня 2021 року 9,95% річних; з 01 липня 2020 року 5,05% річних.
Крім того, 07 грудня 2010 року між між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №184-2010-0170-Р, згідно якого поручитель поручається перед банком за виконання ОСОБА_1 усіх його зобов`язань перед банком, що виникли з Кредитного договору №184-2010-0170 від 07 грудня 2010 року, укладеного між банком та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих що можуть виникнути в майбутньому. Крім того, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі.
Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №1842949UAH000008/172962 від 07 грудня 2010 року (а.с. 53-62).
Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачами суду не надано.
Згідно відповідей з Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, які надійшли до суду 30 грудня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 54-55).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Правовими наслідками порушення основного зобов`язання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова /субсидіарна/ відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки.
Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобов`язання, кредитор має право вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох.
Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
Правовий аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.
Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі, застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.
З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припиненням права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.
Отже, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).
Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №408/8040/12.
Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спірних правовідносин, 29 червня 2022 року позивач звертався до відповідачів з вимогами про дострокове повернення кредиту в добровільному порядку, зазначив, що у випадку невиконання або несвоєчасного виконання цієї вимоги, банк буде змушений звернутися до суду, але останні свої зобов`язання не виконують (а.с. 33, 34).
Враховуючи те, що банк звернувся до суду 20 грудня 2022 року, суд вважає, що порука не є припиненою.
Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Встановлено, що умовами п. 1.1, 2.1 договору поруки №184-2010-0170-Р від 07 грудня 2010 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й позичальник. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною (а.с. 22-24).
Тому, позивач має право вимагати виконання зобов`язання як від боржника, так і від поручителя.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
В процесі розгляду справи відповідачами не було надано до суду жодних доказів на підтвердження відсутності у них заборгованості перед позивачем або її погашення.
Крім того, під час розгляду справи відповідачкою не було заявлено клопотання щодо проведення судової почеркознавчої експертизи з приводу перевірки її підпису у договорі поруки, а також не було заявлено клопотання про призначення судово-економічної експертизи з приводу перевірки наданого позивачем розрахунку заборгованості.
Відповідачами не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідачі також розпорядились на свій розсуд.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки для досудового врегулювання спірних правовідносин, зокрема, направлено на адресу відповідачів лист-вимогу про усунення порушень зобов`язання.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 2481,00 грн., оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках (а.с. 1).
Керуючись ст.ст. 610, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 223, 259, 264, 280-289, 354ЦПК України, суд
Позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
- прострочена заборгованість по сумі кредиту 2162,31 грн.;
- несплачені відсотки 2682,05 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 23 березня 2023 року.
Суддя: О.М. Сегеда