Справа № 302/360/23
№ 2/302/115/23
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2023 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

без участі сторін і їх представників,

розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину,-

В С Т А Н О В И В:

20.02.2023 позивачка звернулася до суду з вищезазначеним ним позовом, який обгрунтувала так.

Сторони перебували у шлюбі, який розірвано згідно з рішенням Міжгірського рйонного суду Закарпатської області від з 06.10.2020. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачкою. Відповідач припинив надавати позивачці кошти на утримання дітей. За вищенаведеного позивачка просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі твердої грошової суми 3000 грн щомісячно на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати подання заяви до суду і до досягнення повноліття кожною дитиною.

Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.02.2023 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику, від сторін до суду не надходили.

Відповідач подав до суду відзив, який обгрунтував так.

Відповідач визнає, що має сплачувати на утримання дітей аліменти, однак сума аліментів, яку просить визначити позивачка є для нього непосильною унаслідок скрутного матеріального стану з таких підстав. Зокрема, він не має постійного місця праці, єдиним джерелом його доходу є заробітки за кордоном, або підробіток вдома. На даний час відповідач не має постійного місця праці за кордоном унаслідок великої кількості біженців та переселенців у зв`язку з збройною агресією росії проти України, тому його доходи суттеєво зменшились.Окрім цього, відповідач змушений утримувати маму ОСОБА_5 , яка тяжко захворіла і перебуває на лікуванні в Чеській Республіці. Відповідач також вважає, що позивачка була ініціатором розірвання шлюбу, а тому сама поставила дітей в тяжке майнове становище, бо зловживає алкоголем. За цих підстав та з врахуванням встановленого прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, відповідач просить визначити аліменти у відповідності до ст.ст.183-184 СК України з врахуванням положень ЗУ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" в мінімальному рекомендованному розмірі аліментів на одну дитину, що відповідає розміру пролжиткового мінімуму для дитини віком до 6 років в сумі 2272 гривень, починаючи з 01.01.2023.

Представник позивачка адвокат Микулін М.М. подав суду заяву, в якій зазначив, що відповідь на відзив подавати не буде, заявлений позов підтримує в повному обсязі та просить такий задовольнити.

Оцінивши зміст позовних вимог, подані в справу докази, доводи та позиції сторін, суд дійшов такого висновку.

Сторони не оспорюють факт проживання їх малолітніх дітей - з мамою дітей позивачкою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Ця обставина також підтверджена довідкою з Синевирської сільської ради № 458 від 14.02.2023. Батьківство дітей підтверджено свідоцтвами про народження, а розірвання шлюбу між сторонами рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06.10.2020 (справа № 302/827/20), яке набрало законної сили 06.11.2020.

Відповідач є молодий віком, здоровий, працездатний, проживає та працює за кордоном в Республіці Чехія. Відповідач не має інших утриманців, окрім дітей, зазначених у позові та актах цивільного стану про їх народження.

Позивачка проживає разом з дітьми та веде за ними догляд і такі перебувають на її утриманні.

Відповідач оспорює розмір аліментів, який просить визначити позивачка в твердій грошовій сумі 3000 грн щомісячно на кожну дитину, та згідний сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі визначеному ст.ст.183-184 СК України з врахуванням положень ЗУ "Про Державний бюджет України на 2023 рік", тобто в розмрпі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 6 років, що з 01.01.2023 становить 2272 грн.

Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.181 ч.3 СК України при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька у твердій грошовій сумі з урахуванням, обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Згідно ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення.

Матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йти лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за заявою позивача безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

З урахуванням динаміки прожиткового мінімуму слід враховувати, що вже лиш з огляду на цей показник матеріальне утримання дитини із часом значно дорожчає. Те, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілим і не викликає сумнівів. З часом відносний розмір матеріальної участі того з батьків, з якого присуджені аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, лише зменшується та, як правило, перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч. 3 ЦПК України). Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається.

Законом України "Про державний бюджет України на 2023 рік" установлено такий прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, який змінюється у відповідний період року, а з 01.01.2023 становить 2272 гривні.

Статтею 182 ч.2 СК України визначено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що у справі наявні підстави для задоволення позову про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, однак розмір аліментів у твердій грошовій сумі 3000 грн щомісячно на кожну дитину, який просить визначити позивачка, суд не вважає завищеним та належно не обгрунтованим з огляду на таке обгрунтування.

Відповідач є молодою, працездатною особою, має можливість заробляти своєю працею кошти і реалізує її на свій розсуд, цілком спроможний заробляти кошти для виконання обов`язку з надання достатнього утримання своєї дитини, не позбавлений можливості вживати активних заходів для працевлаштування. Доказів про тяжкість майнового стану відповідачем суду не подано. Зокрема відповідач неповідомив про розмір свого щомісячного заробітку за кордоном, не надав підтверджень про цей заробіток. Відповідач також не надав підтвердження, що він станом на час розгляду справи чи винесення рішення не працевлаштований.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що він несе витрати на лікування своєї мами у зв`язку із її захворюванням та перебуванням її на лікуванні у Республіці Чехія. Відповідач надав медичну документацію про те, що його мама хворіє і потребує лікування. Однак не надав доказів того, що вона лікується в Республіці Чехія і несе певні витрати з цього приводу та які саме. Окрім цього, мама відповідача є одруженою і має чоловіка ОСОБА_6 , який зобов`язаний в разі необхідності надавати утримання дружині. Доказів про неможливість виконання цього обов`язку батьком відповідача ОСОБА_2 в справу не подано. Суд не бере до уваги довідки представника відповідача з Синевирської сільскої ради, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не працюють, бо за довідкою з цієї ж ради, яка подана представником позивача відповідач перебуває більше одного року за межами України, а його батько більше шести місяців також знаходиться за межами України.

Обов`язок щодо утримання неповнолітніх, малолітніх дітей покладено на батьків дітей співмірно.

Суд вважає, що позивачка довела належними і достатніми доказами, а також належно обгрунтувала свої позовні вимоги про необхідність стягнення з відповідача аліментів на кожну дитину в розмірі 3000 гривень щомісячно. Цей розмір у твердій грошовій сумі не відрізняється суттєво від мінімального розміру аліментів, рекомендованого нормою сімейного законодавства для надання утримання дитині віком до 6 років.

Отже, позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а часткове заперечення позову відповідачем слід відхилити.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 коп. у користь держави за позовні вимоги про стягнення аліментів, оскільки позивачка не оплачувала такі з підстав визначених п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 272, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_2 ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий органом номер 2128 датою ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі твердої грошової суми по 3000 (три тисячі ) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20.02.2023 і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах одного місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у виді судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп - у користь держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Копію рішення надіслати сторонам та /або їх представникам.

Суддя: В. П. Кривка