Справа № 697/1269/22
Провадження № 2/697/59/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Колісник Л.О.

за участю секретаря с/з - Десятник Л.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Канівський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди.

Позов обґрунтовує тим, що відповідач є чоловіком її дочки, з яким проживають в одному дворищі: вона в будинку, а зять з дочкою у врем`янці. На протязі тривалого часу відповідач наводить на неї наклепи, постійно втручається в її особисте життя, у ведення господарських справ та догляду за будинком. Відповідач умисно вчиняє сварки, характеризує її як психічно хвору людину, говорить, що вона не при своєму розумі, глуха, це завдає їй моральної шкоди. Негативною поведінкою відповідача відносно неї порушено її право на повагу до честі, гідності і цим самим спричиняє їй психологічні страждання. На зауваження про невтручання в її особисте життя, не надавати оцінку її стану здоров`я відповідач не реагує. 05.04.2022 мав випадок коли відповідач несподівано для неї почав її ображати, принижувати її зовнішність, лаятися брутальною лайкою, що принижує її честь і гідність, а потім схопив її за верхній одяг і почав трясти. Від дій ОСОБА_4 вона зазнала страждання, приниження, біль, страх, занепокоєння та стрес, тому 06.04.2022 звернулася за медичною допомогою до лікарні. Така поведінка відповідача стала підставою для її неодноразово звернення до відділу поліції. Вважає, що діями відповідача їй заподіяна моральна шкода, розмір якої вона оцінює у 8000 грн. Просить суд постановити рішення, яким захистити її честь і гідність, внаслідок заподіяних неправомірних дій відносно неї з боку ОСОБА_4 , стягнути з відповідача на її користь заподіяну моральну шкоду у розмірі 8000 грн.

У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії:

Ухвалою судді від 25.08.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 28.09.2022.

13.09.2022 представником відповідача - адвокатом Васяновичем В.В. подано відзив на позов, відповідно до якого вважає, що сказані відповідачем слова щодо стану здоров`я позивача є оціночним судженням та не становлять суспільний інтерес. Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту поширення відповідачем недостовірної та неправдивої інформації, підстави для задоволення позову відсутні. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, покласти на позивача судові витрати, понесені відповідачем (а.с.32-35).

Судові засідання відкладалися неодноразово в зв`язку з технічною неможливістю проведення засідань та за клопотанням представника позивача.

Ухвалою суду від 21.02.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд по суті на 27.03.2023.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що у неї з відповідачем, який є її зятем, вже давно виник конфлікт, вони проживають у одному дворі, але у різних будинках. Відповідач її не слухає, він постійно щось робить у дворі: стукає, грюкає, працює вночі, світить у вікна ліхтарем, по двору ходять сторонні особи. Крім того, мав випадок коли відповідач ображав її нецензурною лайкою та замахувався на неї сторонніми речами. Своєю поведінкою ОСОБА_4 принижує її, не рахується з її думкою щодо роботи по господарству, на зауваження не реагує. Просить суд захистити її честь і гідність внаслідок заподіяних неправомірних дій відносно неї з боку ОСОБА_4 та стягнути з відповідача заподіяну моральну шкоду у розмірі 8000 грн.

Представник позивача адвокат Кутова Є.Е. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач постійно принижує честь та гідність позивача, ображає її, висловлюється в її сторону ненормативною лексикою. Мали місце неодноразові виклики поліції щодо неправомірних дій відповідача. Просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача адвокат Васянович В.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав зазначених у відзиві на позов, пояснив, що відповідач не вчиняв щодо позивача публічно та в засобах масової інформації будь-яких дій, які б принижували честь та гідність позивача. Вважає, що позов є надуманим та безпідставним, у задоволенні позову просив відмовити та покласти на позивача відшкодування понесених витрат відчовідачем на правничу допомогу, докази понесення яких буде надано суду у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, враховуючи покази свідка, приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Враховуючи зазначені конституційні положення, суд при вирішенні даної справи про захист гідності, честі та ділової репутації забезпечує баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Відповідно до ст. 10 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що до чергової частини відділу поліції № 1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області зі служби 102 від ОСОБА_1 неодноразово надходили повідомлення про конфлікт з її зятем.

До матеріалів справи надано лист у формі повідомлення Канівського відділення поліції Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області № 2789/67/0-22 від 08.06.2022 відповідного змісту:

19.02.2019 о 17:19 год. до чергової частини надійшло повідомлення ОСОБА_1 , 1955 р.н., про те що в АДРЕСА_1 , у неї виник конфлікт і зятем, який зі слів заявниці забрав її речі. Дане повідомлення зареєстровано до інформаційно-телекомунікаційної системи НПУ за № 761 від 19.02.2019 та на місце події направлено наряд поліції. На місці події встановлено, що заявниця просить провести профілактичну бесіду із зятем, та після її проведення повідомила, що на даний час допомоги поліції не потребує. Дане повідомлення розглянуто на місці події.

В даному листі зазначено, що аналогічні звернення від позивача ОСОБА_1 надходили до відділу поліції 03.03.2019 о 19:07 год., 28.08.2019 о 20:14 год., 16.01.2021 о 16:05 год. За даними зверненнями позивача, працівниками поліції було складено довідку, в порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян», а також дані повідомлення було розглянуто на місці події (а.с.11).

Відповідно до талону-повідомлення єдиного обліку №1306 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, вбачається що 05.04.2022 о 9:43 год. до відділу поліції надійшло повідомлення від позивача ОСОБА_1 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , на її думку зять - громадянин ОСОБА_4 вчиняє по відношенню до заявниці неправомірні дії (а.с.12).

10.08.2022 позивач ОСОБА_1 звернулася до Канівського ВП з вимогою розглянути її заяву від 13.06.2022 щодо притягнення ОСОБА_4 до відповідальності та надати відповідь згідно чинного законодавства (а.с.15).

Відповідь ВП №1 на дане звернення позивача ОСОБА_1 , останньою до суду не надано.

Згідно з ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є в тому числі честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України життя, здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою третьою цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Згідно з ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Згідно із ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема: критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема: гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Судом встановлено, що з приводу конфліктних ситуацій, які виникали між позивачем ОСОБА_1 та її зятем ОСОБА_4 , позивачем було ініційовано виклики працівників поліції, разом з тим відповідач до адміністративної відповідальності не притягувався, суду не надано докази на підтвердження складення відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення.

Позивачем ОСОБА_1 та її представником було заявлено клопотання про допит свідка в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що вона є рідною сестрою позивача, з ОСОБА_4 вона також не у дружніх стосунках. Її сестра по телефону постійно скаржиться на свого зятя, і вона особисто, і позивач викликала з цього приводу неодноразово поліцію. Їй жаль сестру, одного разу, а саме у листопаді 2022 року вона особисто чула, як відповідач ОСОБА_4 запитував у позивача чи вона ще жива.

Клопотання про допит інших свідків, які були б очевидцями поширення відповідачем недостовірної та неправдивої інформації від позивача до суду не надходили.

Судом встановлено, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження поширення відповідачем ОСОБА_4 інформації відносно позивача ОСОБА_1 шляхом опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Так, у постанові від 22.11.2021 по справі №761/32924/19-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду прийшов до висновку, щоб розрізняти фактичне твердження і оціночне судження, необхідно брати до уваги обставини справи і загальний тон зауважень, оскільки твердження про питання, що становлять суспільний інтерес, є оціночними судженнями, а не констатацією фактів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вимогами ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Тягар доведеності достовірності інформації, поширеної про іншу особу, лежить на тому, хто поширив таку інформацію, позивач лише доводить сам факт її поширення.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім, випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Разом з тим, позивачем не доведено факту вчинення відповідачем протиправних щодо неї, а також причинного зв`язку між такими діями та їх наслідками. Позивач не надала належних доказів, і в судовому засіданні не встановлено, що відповідачем було заподіяно позивачу моральну шкоду, зокрема, спричинено душевні страждання, приниження честі, гідності, чи інші негативні наслідки немайнового характеру, зокрема, суду не надано доказів на підтвердження звернення до лікаря, як про це зазначалося у позові.

Доказів про вчинення протиправної поведінки відповідача щодо позивача матеріали справи не містять. Заяви позивача та талон-повідомлення підтверджують лише звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів, однак не є доказами, які доводять порушення прав позивача.

Суд позбавлений можливості встановити будь-які обставини, що мають значення для справи, з додатку до позовної заяви (а.с.11) у формі відповіді на запит, оскільки такий є неповним, не містить даних про адресанта та його підпису, а тому не є належним та допустимим доказом.

Інші докази, надані позивачем не містять предмета доказування.

Оцінивши встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що оскільки у даній справі позивачем не надано суду належних та допустимих докази на підтвердження факту поширення відповідачем ОСОБА_4 недостовірної та неправдивої інформації, яка порочить честь та гідність позивача, чи вчинення відповідачем інших протиправних дій відносно позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди відмовити.

Представнику відповідача ОСОБА_4 адвокату Васяновичу В`ячеславу Валерійовичу подати докази щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 10 травня 2023 року.

Головуючий Л . О . Колісник