ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря судового засідання Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Алмира Групп», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2023 року про залишення позову без розгляду, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

10 вересня 2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного підприємства «Алмира Групп», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

19 січня 2023 року ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного підприємства «Алмира Групп», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики залишено без розгляду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У березні 2023 року, не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування вказаної ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права. Суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Вказує на те, що посилання суду не неявку представника позивача в судові засідання нібито з особистої вини, без повідомлення причин неявки, не відповідають дійсності. Зазначає, що судове засідання 12 жовтня 2022 року було відкладено за клопотанням третьої особи. Крім того, представник позивача кожного разу надавала суду клопотання про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, що підтверджується матеріалами справи.

Також звертає увагу на те, що суд, ставлячи під сумнів надані позивачем докази, відкладав судові засідання через цю підставу протягом цілого року, водночас не роблячи нічого задля витребування оригіналів таких доказів у правоохоронних органів (як повідомив відповідач ПП «Алмира Групп», оригінали доказів знаходяться в матеріалах кримінального провадження та підтвердив неодноразові спроби повернути ці документи, які були проігноровані правоохоронцями).

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

23 березня 2023 року на адресу апеляційного суду від директора ПП «Алмира Групп» Михлика О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування відзиву ОСОБА_3 зазначає, що суд першої інстанції не лише не використав всі процесуальні інструменти для справедливого вирішення справи, але й безпідставно залишив позов без розгляду, що тепер може призвести до подальшого затягування судових спорів. Вважає оскаржувану ухвалу неправомірною, постановленою без належної та всебічної оцінки обставин справи та доказів. Скаржником наведено достатнього обґрунтування для скасування оскаржуваної ухвали.

28.03.2023 року на адресу апеляційного суду від представника третьої особи Усенко А.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ставиться питання про залишення апеляційної скарги без задоволення. У відзиві зазначено, що доводи, викладені у апеляційній сказі не відповідають дійсності. Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник позивача Янковська Г.В., яка прийняла участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою «EASYCON», просила задовольнити апеляційну скаргу.

Третя особа ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили відмовити у її задоволенні.

Інші сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.2 а.с.103-108), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п.3 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції від 19 січня 2023 року скасувати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у судові засідання, призначені на 07 квітня 2022 о 13.00 год., 18 липня 2022 року о 11.00 год., 12 жовтня 2022 року о 15.00 год., 19 січня 2023 року о 09.00 год. позивач не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений, причини неявки не повідомив, явку свого представника не забезпечив.

19 січня 2023 року від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи через оголошений воєнний стан у країні.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в силу положень Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан не зупиняє здійснення правосуддя на території України, тому враховуючи стабільну поточну обстановку, що склалася на час призначення розгляду справи в Дніпропетровській області, зокрема у місті Дніпро з врахуванням можливості участі представника позивача у засіданні в режимі ВКЗ за допомогою технічних засобів, в тому числі і власних, а доказів щодо неможливості такої участі суду не було надано, саме запровадження воєнного стану за відсутності об`єктивних причин неможливості участі у судовому засіданні, на переконання суду не може бути беззаперечно поважною причиною неявки в у судове засідання.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не вжили заходів для явки до суду для проведення судового засідання, суд дійшов висновку, що останній втратив інтерес та зацікавленість у розгляді справи, а тому на підставі п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України, залишив позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.4 ЦПК України , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч.ч.1,2,5 ст.212 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з матеріалів справи, в судове засідання 30.06.2021 року позивач не з`явився, 29.06.2021 року представник позивача надіслала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи (т.1 а.с.139). В судових засіданнях 24.11.2021 року та 19.01.2022 року представник позивача була присутня. В судове засідання 07.04.2022 року позивач та його представник не з`явились без повідомлення причин неявки, про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином.

06.07.2022 року представник позивача звернулась до суду з клопотанням про проведення судового засідання, призначеного на 18.07.2022 року, в режимі ВКЗ поза межами приміщення суду (т.1 а.с.226-227), яке було задоволено судом (т.1 а.с.229). Проте, 15.07.2022 року представник третьої особи звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи (т.1 а.с.244-245), розгляд справи було відкладено на 12.10.2022 року, відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах справи (т.2 а.с.5).

07.10.2022 року представник позивача звернулась до суду з клопотанням про проведення судового засідання, призначеного на 12.10.2022 року, в режимі ВКЗ поза межами приміщення суду (т.2 а.с.11-12). Відповідної ухвали про задоволення чи відмову у задоволенні вказаного клопотання матеріали справи не містять. 12.10.2022 року суд ухвалив відкласти судове засідання через неявку позивача на 19.01.2023 року.

05.01.2023 року представник позивача знову звернулась до суду з клопотанням про проведення судового засідання, призначеного на 19.01.2023 року, в режимі ВКЗ поза межами приміщення суду (т.2 а.с.38-39). Відповідної ухвали про задоволення чи відмову у задоволенні вказаного клопотання матеріали справи не містять. Також 19.01.2023 року представником позивача було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи через відсутність у неї можливості бути присутньою в залі судового засідання та відсутність технічної можливості для участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на підставі поданої раніше відповідної заяви (т.2 а.с.45-47). Проте, суд визнав неповажною причину неявки представника позивача в судове засідання і залишив позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду

З огляду на наведені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивач був зацікавлений у розгляді справи, оскільки його представник неодноразово зверталась до суду з клопотаннями про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, проте суд першої інстанції двічі залишив поза увагою зазначені клопотання представника позивача, чим порушив право позивача на доступ до правосуддя і дійшов неправильного висновку про залишення позовної заяви без розгляду. Матеріали справи також не містять відомостей про технічну неможливість проведення судових засідань в режимі ВКЗ і відповідної відмови суду у їх проведенні.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п.3 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 383 ЦПК України,, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено та долучено до матеріалів справи 28 березня 2023 року.

Судді: