Провадження № 2/344/412/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні коридором у житловому будинку,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні коридором у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі вказали, що вони є власниками квартир АДРЕСА_2 ОСОБА_1 ), № 1 ( ОСОБА_2 ) в багатоквартирному будинку за адресою АДРЕСА_1 . Відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_3 у рівних частках. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в порушення норм закону, без належного дозволу та згоди співвласників багатоквартирного будинку, приєднали частину коридору спільного користування до своєї квартири АДРЕСА_3 , шляхом встановлення цегляної добудови. В даній добудові відповідачі облаштували санвузол, вхід в який зробили зі своєї квартири, вирізавши стіну та, встановивши двері зі своєї кухні. Таким чином, відповідачі зробили реконструкцію своєї квартири, збільшивши її площу за рахунок коридору, який є спільною сумісною власністю власників будинку. Такими діями відповідачі не тільки значно зменшили площу коридору, але й ускладнили доступ до горища. Відповідачі демонтували стаціонарні дерев`яні сходи, які вели на горище, а своєю добудовою закрили частину входу на нього. Демонтувавши дерев`яні сходи, відповідачі нанесли матеріальні збитки майну, яке належить на праві спільної сумісної власності всім співвласникам. Також, під стаціонарними сходами, які вели на горище, був великий простір, де власники квартир могли зберігати своє майно. Одночасно своєю реконструкцією відповідачі ускладнили вхід до квартири позивачки ОСОБА_2 , а саме, неможливістю заносу та виносу багатогабаритних речей, заїзду дитячого візочка та ін. При відкритих дверях квартири позивачки ОСОБА_2 по коридору, який залишився, пройти неможливо. Тобто, відповідачі без згоди співвласників багатоквартирного будинку, самовільно захопили частину коридору, демонтували сходи та здійснили добудову до своєї квартири, чим позбавили інших співвласників належного права користуватись спільним майном.

Відтак, позовними вимогами позивачі просять зобов`язати відповідачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні коридором в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , шляхом здійснення за власний рахунок знесення (демонтажу) цегляної добудови до своєї квартири; встановлення, демонтованих ними дерев`яних сходів, які ведуть горище та приведення коридору у попередній стан, який існував до здійснення ними реконструкції; стягнути з відповідачів на користь позивачів всі понесені нами судові витрати.

Позивачі в судове засідання не прибули, їх представник подала заяву про розгляд справи за відсутності позивачів, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від відповідачів не надходив відзив на позов.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 , що вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та, відповідно до відмітки у її паспорті, зареєстрована за вказаною адресою.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_5 , відповідно до Свідоцтва на право власності на житло від 16.12.1997 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.06.2015 року.

ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є співвласниками частках на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 02.06.1998 року.

Згідно відповіді департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради на адвокатський запит від 29.12.2021 № 14/31.1-18/736 зазначено, що для реконструкції квартири АДРЕСА_6 департаментом не видавались містобудівні умови та обмеження.

Згідно з розпорядженням Представника Президента України від 23.03.1994 №77 будинок за адресою: АДРЕСА_1 є пам`яткою культурної спадщини місцевого значення.

20 лютого 2023 року до управління культури, національностей та релігій Івано-Франківської обласної державної адміністрації подано адвокатський запит щодо надання інформації стосовно погодження (надання дозволу) на проведення будівельних робіт у позаквартирному коридорі та у квартирі АДРЕСА_6 , власниками, якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

Листом від 21.02.2023 № 139/01-012/054 управлінням культури, національностей та релігій Івано-Франківської обласної державної адміністрації надано відповідь на адвокатський запит, у якому вказується, що до листа-відповіді до управління культури національностей та релігій Івано-Франківської обласної державної адміністрації власники зазначеного майна щодо погодження (надання дозволу, висновку) на проведення ремонтно-реставраційних робіт (будівельних робіт) на зазначеній пам`ятці архітектури не звертались та охоронний договір з власниками не укладався.

Згідно з листом обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», в будинку АДРЕСА_1 була змінена нумерація квартир, а саме: номер квартири АДРЕСА_2 змінено на номер 2; номер квартири АДРЕСА_3 змінено на номер 1; номер квартири АДРЕСА_7 змінено на номер 4; номер квартири АДРЕСА_8 змінено на номер 3. В матеріалах інвентарної справи на будинок АДРЕСА_1 відсутні відомості щодо підстав зміни нумерації квартир.

Відповідно до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників (ст. 369 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 13, 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Разом із цим, власність зобов`язує та вона не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності інших громадян.

Згідно зі статтею 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частиною 2 статті 382 Цивільного кодексу України встановлено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Отже, допоміжні (підсобні) приміщення, якими, зокрема, є коридори, сходові клітки, що призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, не підлягають приватизації, не можуть бути поділені та виділені власнику квартири у багатоквартирному житловому будинку.

Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, зі змінами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків.

Статтею 391 Цивільного кодексу Українипередбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на досліджені матеріали справи, суд приходить до висновку, що порушення прав позивачів щодо користування приміщенням загального користування у даному випадку доведено, оскільки вказане прямо закріплено у частині 2 статті 382 Цивільного кодексу України, де передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до пункту 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Приєднання спільного коридору, шляхом встановлення цегляної добудови, відповідачі здійснили без відповідних дозволів, без дотримання вимог чинних будівельних норм і правил, без згоди співвласників квартир будинку, тобто, з порушенням встановленої законодавством процедури здійснення відповідних будівельних робіт, що підтверджується наданими стороною позивача доказами у справі.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає заявлені позовні вимоги підставними, з огляду на що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 89, 141, 223, 258-259, 263-265, 273, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні коридором у житловому будинку - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні коридором у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , шляхом здійснення за власний рахунок знесення (демонтажу) цегляної добудови до своєї квартири; встановлення, демонтованих ними дерев`яних сходів, які ведуть горище та приведення коридору у попередній стан, який існував до здійснення ними реконструкції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 227 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 227 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 227 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 227 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 09.05.2023 року.