справа № 166/252/23
провадження № 2/166/66/23
20 березня 2023 року смт. Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ляха В.І.,
за участю секретаря Омелько Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за прострочення повернення суми грошових коштів за договором позики,
в с т а н о в и в:
В обґрунтування заявленого позову зазначив, що 17.03.2017 року між ним та відповідачем було укладено договір позики. Згідно з умовами вказаного договору відповідач отримав від позивача суму грошових коштів, у розмірі 5000 доларів США, які зобов`язався повернути 17.09.2017 року. Окрім того, відповідно до підпункту "г" пункту 2 вказаного договору позики передбачено, що у випадку якщо позичальник не поверне грошові кошти у строк, передбачений договором, то зобов`язаний сплатити позикодавцю 1% від неповерненої суми за кожен міяць прострочення.
Враховуючи, що заочним рішенням з боржника вже стягнуто відсотки за прострочення повернення суми боргу за період з 17.09.2017 по 17.12.2018 року (15 місяців), то на момент подачі даного позову термін прострочення повернення боргу становить з 17.12.2018 по 17.02.2023 50 місяців.
Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просить справу розглянути у його відсутності, підтримує позовні вимоги, які просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву до суду не подав.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17 березня 2018 року був укладений договір позики, за умовами якого відповідач взяв в борг у позивача кошти, в розмірі 5000 доларів США, та зобов`язавався повернути їх до 17 вересня 2018 року. Умовами даного договору встановлено, що позика є безвідсотковою, однак якщо позичальник не поверне грошові кошти у строк, передбачений договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю 1 відсоток від неповерненої суми за кожен місяць прострочення.
Однак, як встановлено зі змісту позовної заяви, боржник ОСОБА_2 ні в добровільному порядку, ні в процесі виконавчого провадження борг не повернув і рішення суду не виконав.
Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений зобов`язанням строк (термін).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться.
Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Зі змісту ст. 533 Цивільного кодексу України вбачається, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом.
Норма ст.625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України станом на 17 лютого 2023 року: 1 Долар США складав 36,5686 гривень, відповідно 5000 Доларів США становить 182843 грн.
Згідно п.п. г) п. 2 Договору позики, у разі неповернення Позичальником вказаної в п.1 договору суми грошей Позикодавцю у встановлений термін до 17.09.2017 року, Позичальник сплачує Позикодавцю 1% від неповернутої суми за кожен місяць прострочки.
Станом на момент подачі даного позову термін прострочення повернення боргу становить з 17.09.2017 року по 17.02.2023 року - 65 місяців.
Враховуючи, що заочним рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 22.01.2019 року з боржника вже стягнуто відсотки за прострочення повернення суми боргу за період з 17.09.2017 по 17.12.2018 (15 місяців) то на момент подачі данного позову термін прострочення повернення боргу становить з 17.12.2018 по 17.02.2023 року 50 місяців.
Разом з цим, слід зазначити, що винесення рішення Ратнівським районним судом Волинської області від 22.01.2019 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язання та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним зобов`язання. На даний час рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 22.01.2019 року боржником не виконано.
Постанова Великої палати ВС від 18.09.2018 по справі № 921/107/15-г/16 та чинне законодавство України (ст.598, 599-601, 604-609 ЦК України) не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення. Тому кредитор не позбавлений права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням у спосіб, передбачений чинним законодавством, що в свою чергу не є подвійним стягненням заборгованості.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь позивача сплаченні ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп., які документально підтверджені та пов`язані із розглядом справи.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 247, 229, 263- 265 ЦПК України, ст. ст. 526, 625, 1049, 1054 ЦК України суд, у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Горохівським РС УДМС України в Волинській області 03.06.2016 року, номер картки платника податку НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_2 , номер картки платника податку НОМЕР_3 ) 91421(дев`яносто одну тисячу чотириста двадцять одну) гривню 50 коп відсотків за прострочення повернення суми грошових коштів за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Ратнівським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ч.1 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Лях В.І.