Провадження № 22-ц/802/433/23 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Шевчук Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Власюк О.С.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська облспоживспілка», приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Веремчука Сергія Володимировича про стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідачів ТзОВ «Волинська облспоживспілка», приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Веремчука С. В. про стягнення моральної шкоди.

Свій позов обґрунтовує тим, що рішенням зборів учасників товариства від 05 серпня 2016 року, оформленого протоколом № 5, його, ОСОБА_1 , призначено директором ВОТО «Облкооплісбудгоспторг», про що зроблено відповідний запис до його трудової книжки. Однак, розпорядженням голови правління Волинської облспоживспілки від 19 лютого 2018 року № 6/1-р «Про ОСОБА_4 та ОСОБА_5 » виконання обов`язків директора ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» покладено на ОСОБА_4 , що фактично свідчить про його звільнення із займаної посади директора та припинення повноважень члена виконавчого органу підприємства. Також вказаним розпорядженням юристу Волинської облспоживспілки ОСОБА_5 доручено провести необхідні дії для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відомостей про керівника ВОТО «Облкооплісбудгоспторг».

Рішенням господарського суду Волинської області від 24 квітня 2022 року визнано протиправним та скасовано розпорядження голови правління Волинської обласної спілки споживчих товариств № 6/1-р «Про ОСОБА_4 та ОСОБА_5 »; визнано недійсним і скасовано запис проведення державної реєстрації змін до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №7003776 від 03 травня 2018 року про зміну керівника юридичної особи Волинського оптово-торгового об`єднання «Облкооплісбудгоспторг», здійснений державним реєстратором приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком С. В.; повноваження директора Волинського оптово-торгового об`єднання «Облкооплісбудгоспторг» Даниліка Ф. Я. поновлено з 03 травня 2018 року.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду змінено Волинську обласну спілку споживчих товариств на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальності «Волинська облспоживспілка». В решті рішення господарського суду Волинської області від 24 квітня 2022 року залишено без змін.

Позивач зазначає, що вказаними судовими рішеннями підтверджується протиправність дій відповідачів. Крім того, судом встановлено, що у період фактичного припинення його повноважень, як директора ВОТО «Облкооплісбудгоспторг», та під час проведення зміни керівника цього об`єднання він продовжував виконання своїх посадових обов`язків. Про те, що він більше не являється керівником ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» позивач дізнався в жовтні 2019 року, коли звернувся до відділення банку із заявою про зміну реквізитів розрахункового рахунку.

ОСОБА_1 зазначає, що порушення його трудових та корпоративних прав призвели до моральних страждань, адже для поновлення своїх порушених прав йому довелось докласти додаткових зусиль, в тому числі, приймати участь у численних судових засіданнях, витрачати кошти на професійну правничу допомогу та нести інші судові витрати, що призводило до хвилювань та відобразилось на його звичному укладі життя, тобто зумовило моральні страждання і переживання. Після його незаконного звільнення та впродовж тривалого судового процесу щодо поновлення його порушених прав, він не мав іншої постійної роботи. За звичайних умов ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» мало б здійснити йому нарахування мінімальної заробітної плати, розмір якої за період з листопада 2019 року до 24 грудня 2021 року становить 138 630 гривень, адже ст. 3 Закону України «Про оплату праці» вимагає обов`язкове нарахування мінімальної заробітної плати керівнику. Основним заподіювачем йому моральної шкоди позивач визначає ТзОВ «Волинська облспоживспілка». Разом з тим, відповідач приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Веремчук С. В., вчиняючи реєстраційні дії щодо внесення змін про керівника підприємства, сприяв реалізації протиправних дій ТзОВ «Волинська облспоживспілка». Визначаючи розмір завданої йому моральної шкоди, позивач вважає доцільним застосувати розрахунок: 60 % від суми грошових коштів, які він міг би отримати в якості мінімальної заробітної плати за період з листопада 2019 року до 24 грудня 2021 року, що становить 83 178 гривень.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просить стягнути з ТзОВ «Волинська облспоживспілка» моральну шкоду в розмірі 69 315 гривень, стягнути з приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Веремчука С. В. моральну шкоду в розмірі 13 863 гривень.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із бездоказовості та безпідставності тверджень позивача, що в результаті неправомірних дій відповідача йому заподіяно моральну шкоду. Суд вказав, що сам по собі факт порушення відповідачами корпоративних прав ОСОБА_1 (що встановлено рішенням суду) не може бути єдиною та безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди.

З такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки вони зроблені з порушенням норм матеріального права .

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Господарського суду Волинської області від 26 квітня 2022 року задоволено позов ОСОБА_1 до Волинської обласної спілки споживчих товариств м. Луцьк, ВОТО «Облкооплісбудгоспторг», державного реєстратора приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Веремчука С. В. про визнання протиправним та скасування розпорядження голови правління Волинської обласної спілки споживчих товариств №6/1-р від 19 лютого 2018 року; визнання недійсним і скасування запису проведення державної реєстрації змін до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №7003776 від 03 травня 2018 року про зміну керівника юридичної особи, здійсненого державним реєстратором - приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком С. В.; поновлення повноважень директора Волинського оптово-торгового об`єднання «Облкооплісбудгоспторг» Даниліка Ф.Я. з 03 травня 2018 року (а. с. 11-22).

Вказаними рішенням суду, зокрема, ухвалено визнати протиправним та скасувати розпорядження голови правління Волинської обласної спілки споживчих товариств №6/1-р від 19 лютого 2018 року «Про ОСОБА_4 та ОСОБА_5 », визнати недійсним і скасувати запис проведення державної реєстрації змін до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №7003776 від 03 травня 2018 року про зміну керівника юридичної особи Волинського оптово-торгового об`єднання «Облкооплісбудгоспторг», здійснений державним реєстратором приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком С. В., повноваження директора Волинського оптово-торгового об`єднання «Облкооплісбудгоспторг» Даниліка Ф. Я. поновити з 03 травня 2018 року.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09 серпня 2022 року рішення Господарського суду Волинської області від 26 квітня 2022 року залишено без змін (а. с. 23 -33).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 зазначає, що відповідач ТзОВ «Волинська облспоживспілка» своїми протиправними діями, покладаючи виконання обов`язків керівника підприємства на ОСОБА_4 , фактично звільнив його із займаної посади директора та припинив його повноваження члена виконавчого органу підприємства. Такі дії ТзОВ «Волинська облспоживспілка» разом з діями державного реєстратора - приватного нотаріуса Веремчука С. В. завдали йому моральної шкоди, яка полягає в переживанні стресу, хвилювань, зміні звичного укладу життя.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вини; завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 372/2085/16-ц (провадження № 61-18385св19) зазначено, що: «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що моральна шкода підлягає відшкодуванню за наявності у діях особи, яка заподіяла таку шкоду складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, встановлення факту протиправної поведінки такої особи, наявності причинного зв`язку між ними та вини заподіювача шкоди».

Рішенням господарського суду Волинської області від 26.04.2022 року, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2022 року констатовано факт наявності вини відповідача, щодо незаконного вивільнення від обов`язків директора Волинського оптово-торгового об`єднання «Облкооплісбудгоспторг» позивача ОСОБА_1 .. В суді апеляційної інстанції представник відповідача підтвердив, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено неправомірність дій відповідача при прийнятті розпорядження №6/1 - від 19.02.2018 року та незаконне припинення повноважень ОСОБА_1 , як директора Волинського оптово-торгово об`єднання «Облкооплісбудгоспторг».

З врахуванням встановлених судовими рішеннями обставин, суд вважає, що є доведеним факт спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди у зв`язку з неправомірними діями відповідача, щодо позбавлення позивача повноважень керівника об`єднання та можливості здійснення ним своїх корпоративних прав.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabales and Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

В рішенні ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі "Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі", зазначається, що "з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги". Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості колегія суддів вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь позивача з відповідача ТзОВ «Волинська облспоживспілка» в розмірі 1 000 гривень .

Вимоги позивача про стягнення на його користь з ТзОВ «Волинська облспоживспілка» 69315 гривень моральної шкоди в даному випадку є очевидно завищеними, належним чином не мотивованими, тому в такому розмірі моральна шкода не може бути стягнутою.

Щодо позовних вимог відшкодування моральної шкоди саме з приватного нотаріуса Веремчука С.В. в розмірі 13863 гривень апеляційний суд зазначає, що в силу вимог 81, 76, 80, 89 ЦПК України позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про встановлений факт неправомірності дій приватного нотаріуса при вчинені реєстраційних дій, що є однією із складової при вирішенні питання про покладення на особу обов`язку по відшкодуванню моральної шкоди.

Так рішенням господарського суду Волинської області від 26.04.2022 року лише зазначено, що вчиняючи відповідну реєстраційну дію про зміну керівника юридичної особи ВОТО "Облкооплісбудгоспторг", державний реєстратор приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Веремчук С.В. не пересвідчився у тому, що відповідну заяву було подано особою, позбавленою відповідними повноваженнями, без належним чином оформленого документа у засвідчення повноважень на звернення із заявою та подальшого проведення реєстраційних дій (у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ВОТО "Облкооплісбудгоспторг" у графі учасники юридичної особи Волинська ОССТ станом на 03.05.2018р. не значилась). Суд, скасувавши розпорядження голови правління Волинської обласної спілки споживчих товариств №6/1-р від 19.02.2018р. «Про ОСОБА_4 та ОСОБА_5 », скасував запис проведення державної реєстрації змін до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи Волинського оптово-торгового об`єднання «Облкооплісбудгоспторг».

З врахуванням зазначеного апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ТзОВ «Волинська облспоживспілка» в користь позивача 1000 гривень у відшкодування моральної шкоди, у задоволенні позову позивача до приватного нотаріуса необхідно відмовити у зв`язку з недоведеністю.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 лютого 2023 року з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Волинська облспоживспілка» стягнуто 9000 гривен витрат на правничу допомогу.

Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення позову то додаткове рішення суду від 28 лютого 2023 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ТзОВ « Волинська облспоживспілка на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 29,77 гривень, відповідно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1,2 % ( 83178 гривень заявлено, 1000 гривень задоволено).

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктом третім частини другою статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються : у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином з ТзОВ «Волинська облспоживспілка» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 138 гривень витрат на правничу допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з порушенням норм матеріального права то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2023 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська облспоживспілка» ( ) в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 1000 (одну тисячу) гривень на відшкодування моральної шкоди.

В позові ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Веремчука Сергія Володимировича про стягнення моральної шкоди відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська облспоживспілка» () в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 138 (сто тридцять вісім) гривень витрат на правничу допомогу та 29 (двадцять дев`ять) гривень 77 копійок судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя:

Судді: