Справа № 346/3367/22
Провадження № 22-ц/4808/590/23
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,

за участю секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Атаманюка Володимира Михайловича на рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 лютого 2023 року, ухвалене в складі судді Беркещук Б.Б., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 20.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. було вчинено виконавчий напис №2768 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 49680,72 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. на підставі наведеного відкрито виконавче провадження №60094969 від 18.09.2019 року.

Вважає, що дії приватного нотаріуса по винесенню даного виконавчого напису були вчинені без належних правових підстав з огляду на те, що не було проведено перевірку факту безспірності заборгованості, не встановлено строку позовної давності щодо вимог банку, а виконавчий напис вчинено поза строками можливості його вчинення.

Зазначає, що дійсно отримував кредит в АТ «Альфа Банк», при чому йому було видано кредитну картку строком дії до 07/15. Щодо переуступлення вимог по кредиту ТОВ «Вердикт Капітал» його жодним чином повідомлено не було та жодних документів на його адресу не відправлено.

Також банк при зверненні до нотаріуса всупереч відсутності безспірності заборгованості неправомірно подав документи з розрахунком, який не відповідає Умовам та Правилам кредитного договору, та в який включено періоди, за які вже відбулося стягнення за рішенням суду.

Таким чином виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства.

Однак в межах виконавчого провадження №60094969 від 18.09.2019 року було проведено відрахування із заробітної плати позивача в загальній сумі 55048,79 грн.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2768 від 20.08.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. та стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача грошові кошти в сумі 55048,79 грн. як безпідставно набуті.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14 лютого 2023 року позов задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни щодо стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Капітал» заборгованості за Кредитним договором №630037344 від 01.10.2013 року в розмірі 49030,72 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Капітал» на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на правову допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок та судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, представник позивача адвокат Атаманюк В.М. подав апеляційну скаргу. Вважає дане рішення в оскаржуваній частині незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушення норм матеріального та процесуального права, за неповного дослідження обставин справи.

На його думку помилкові висновки суду про те, що позивачем не додано жодного документу, який би підтверджував факт стягнення коштів із його заробітної плати.

Зазначає, що в матеріалах справи наявна постанова приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.10.2019 року (а.с. 10), лист, що підтверджує факт перебування виконавчого провадження на виконанні. Також позивачем додано звіт про здійснення відрахування та виплати, де вказана сума відрахувань із заробітної плати (а.с. 95), інформацію про стягнення боргу ОСОБА_1 (а.с. 96). Відтак даними доказами повністю підтверджується факт та сума відрахувань. Однак суд не звернув уваги на такі докази, не дав їм оцінки, не навів мотиві їх відхилення.

З огляду на викладене просить рішення місцевого суду в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове про задоволення позову в повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися.

Представник апелянта подав до суду клопотання, в якому просить розглядати апеляційну скаргу без його та апелянта участі, апеляційну скаргу задовольнити.

Представник відповідача та треті особи причини неявки суду не повідомили, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, строків розгляду апеляційної скарги колегія суддів ухвалила про розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом апеляційної скарги судове рішення оскаржується в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а тому апеляційним судом переглядається тільки в цій частині.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01.10.2013 року між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні Ініціативи», ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА», ТОВ «Вердикт Капітал», було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка») (а.с. 13-14, 120 (зворот), 121).

20.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2768, про стягнення з ОСОБА_1 як боржника за Кредитним договором 630037344 від 01.10.2013 року за період з 16.01.2019 року по 13.08.2019 року 49030,72 грн. заборгованості, в тому числі: 29134,32 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 9032,00 грн. строкової заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом, 10864,40 грн. строкової заборгованості по штрафах і пені. Плата за вчинення виконавчого напису 650,00 грн. (а.с. 15, 119).

На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження №60094969 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у сумі 49680,72 грн. (а.с. 11, 12, 120).

Постановою приватного виконавця від 22.10.2019 року, ВП №60094969, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід від Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області. Постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20% із заробітної плати із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на користь стягувача, у першу чергу: витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 400,00 грн. (отримувач приватний виконавець Клітченко О.А.), суму боргу на користь стягувача у розмірі 49680,72 грн. (отримувач ТОВ «Вердикт Капітал»), основну винагороду приватного виконавця у розмірі 4968,07 грн. (отримувач приватний виконавець Клітченко О.А.). Загальна сума, яка підлягає стягненню із боржника за виконавчим провадженням №60094969 складає 55048,79 грн. Зобов`язано установу надсилати за адресою за місцезнаходженням приватного виконавця звіт про здійснені відрахування за формою, встановленою Міністерством юстиції України (а.с. 9-10).

Згідно копії Інформації щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 по виконавчому провадженні від 22.10.2019 року №60094969 (Додаток 1) за період з листопада 2019 року по жовтень 2020 року стягнуто 400,00 грн. за проведення виконавчих дій; 26052,48 грн. основного боргу; 2605,24 грн. винагорода у виконавчому провадженні. Станом на 08.10.2020 року сума заборгованості по сплаті боргу становила 25991,07 грн. (а.с. 96).

Відповідно до копії Звіту про здійснені відрахування та виплати, наданого ГУНП у Львівській області щодо ОСОБА_1 за постановою ВП №60094969 від 22.10.2019 року за період з 01.10.2020 року по 30.06.2021 року стягнуто 23628,24 грн. основного боргу; 2362,83 грн. винагорода приватного виконавця. Заборгованість на 08.10.2020 року становила 25991,07 грн. Заборгованість на 01.07.2021 року відсутня (0,00 грн.) (а.с. 95).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того відповідач та треті особи доказів безспірності боргу на час вчинення виконавчого напису не подали, а нотаріус не пересвідчився у безспірності такої, не дотримався вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Тому виконавчий напис №2768 від 20.08.2019 року слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували утримання із заробітної плати позивача 55048,79 грн., та що відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» безпідставно набуло грошові кошти, які належать ОСОБА_1 . А тому вимога про стягнення безпідставно набутих відповідачем коштів є необґрунтованою, і в задоволенні такої суд відмовив за недоведеністю. Судовий збір судом стягнуто з відповідача на користь позивача частково, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 496,20 грн. Із врахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи та витраченого ним часом, а також у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог суд вважав, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

Однак погодитися із такими висновками в оскаржуваній частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих грошових коштів апеляційний суд не може з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року в справі №628/1475/19 (провадження №61-7554св21) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні».

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин першої, четвертої, п`ятої, восьмої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як зазначено в правових висновках, викладених в постановах Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №623/363/20 (провадження №61-3007св21), від 21 жовтня 2021 року у справі №757/18051/19-ц (провадження №61-18979 св 20), положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Конструкція даної статті, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Оскільки у розглядуваній справі виконавчий напис, вчинений 20.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., зареєстрований в реєстрі за №2768, визнано таким, що не підлягає виконанню, правова підстава для примусового стягнення спірних грошових коштів вважається такою, що відпала.

Отже, відповідно до приписів статті 1212 ЦК України відповідач зобов`язаний повернути позивачу отримані грошові кошти.

Подібні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20, від 08 вересня 2021 року у справі №206/2212/18, від 28 січня 2020 року у справі №910/16664/18, від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18.

Обґрунтовуючи позов в частині стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів, позивач посилався на те, що з його заробітної плати проведено відрахування 55048,79 грн. на підставі вищевказаного виконавчого напису.

При цьому при зверненні до суду з даним позовом ним було долучено до позовної заяви копії Інформації щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 по виконавчому провадженні від 22.10.2019 року №60094969 (Додаток 1) за період з листопада 2019 року по жовтень 2020 року та Звіту про здійснені відрахування та виплати, наданого ГУНП у Львівській області щодо ОСОБА_1 за постановою ВП №60094969 від 22.10.2019 року за період з 01.10.2020 року по 30.06.2021 року, про що свідчать додатки до позовної заяви (а.с. 3), копії додатків до позову, направлені судом на адресу третьої особи у справі приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А., які повернулися до суду (а.с. 82, 95, 96). Однак суд таким не дав оцінки, вважаючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували утримання із заробітної плати позивача на підставі визнаного таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису.

При цьому відповідачем стягнення коштів по вказаному виконавчому напису з боржника не заперечувалося.

Разом з тим, як вбачається з вищевказаних Інформації щодо стягнення боргу та Звіту про здійснені відрахування та виплати, з ОСОБА_1 по виконавчому провадженні від 22.10.2019 року №60094969 за період з листопада 2019 року по червень 2021 року стягнуто 400,00 грн. за проведення виконавчих дій; 26052,48 грн. та 23628,24 грн. основного боргу; 2605,24 грн. та 2362,83 грн. винагороди приватного виконавця (а.с. 95, 96).

Відтак, на користь ТОВ «Вердикт Капітал» всього стягнуто за виконавчим написом, вчиненим 20.08.2019 року, 49680,72 грн. (26052,48 грн. + 23628,24 грн.) (49030,72 грн. заборгованості за кредитним договором + 650,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису). А тому сама така сума коштів підлягає стягненню з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача як безпідставно набутих.

Що стосується доводів ТОВ «Вердикт Капітал» про те, що спірні грошові кошти набуті на належній підставі, а саме за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка») від 01.10.2013 року, який не визнаний недійсним, не змінений та не розірваний, то такі не заслуговують на увагу та не спростовують правильності даних висновків, оскільки вказані кошти не були сплачені ОСОБА_1 добровільно, а їх стягнення відбувалось примусово, шляхом відрахування із заробітку на підставі виконавчого напису, визнаного в подальшому таким, що не підлягає виконанню.

У разі якщо ТОВ «Вердикт Капітал» вважає, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість за вказаним кредитним договором, воно не позбавлене права звернутися до суду із позовом про стягнення такої заборгованості. Оцінка законності та обґрунтованості таких вимог буде надана судом у межах розгляду відповідної цивільної справи.

Також колегія суддів відхиляє доводи відповідача та місцевого суду про те, що із матеріалів справи неможливо встановити які суми були перераховані фактично на рахунок стягувача, а які на рахунок виконавця як витрати виконавчого провадження, оскільки такі спростовуються вищевказаними доказами.

Таким чином апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Атаманюка В.М. підлягає частковому задоволенню, рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 лютого 2023 року в оскаржуваній частині скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2335,84 грн. судового збору, сплаченого за подання позову та апеляційної скарги, та 6000,00 грн. витрат на правову допомогу в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Атаманюка Володимира Михайловича задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 лютого 2023 року в частині відмови в задоволенні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 безпідставно набутих грошових коштів та судових витрат скасувати, ухвали нове судове рішення в цій частині.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, адреса: вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, м. Київ, 04053) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку повернення грошових коштів, стягнутих за виконавчим написом №2768 від 20.08.2019 року, безпідставно набуті грошові кошти в сумі 49680 (сорок дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) грн. 72 коп.

В задоволенні решти вимог про стягнення коштів відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, адреса: вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, м. Київ, 04053) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2335 (дві тисячі триста тридцять п`ять) грн. 84 коп. судового збору та 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. витрат за надання правової допомоги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 11 травня 2023 року.