Справа № 146/1055/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2023 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Райковської О.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 червня 2009 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Зеленівської селищної ради Дніпровського раойну м. Херсона. Від шлюбу у сторін народились ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 донька ОСОБА_3 . Діти проживають та знаходяться на її утриманні. Вказала, що спору щодо визначення місця проживання дітей не мають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, сім`я фактично розпалась, подружжя припинили шлюбно-сімейні відносини та збереження сім`ї суперечить інтересам позивача.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 20 грудня 2022 року у даній справі відкрито провадження.

Ухвалою суду від 17 січня 2023 року закрито підготовче провадження по справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу роглянути без її участі. Позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши заяви, матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що сторони 12 червня 2009 року уклали шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Зеленівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона, актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.22).

Від шлюбу у сторін народились ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с.15,16).

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності,поваги до себе.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають.

Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей, суд зазначає наступне. При вирішенні спору про визначення місця проживання дітей обов`язковим є залучення органу опіки та піклування і надання ним відповідного висновку.

У листі №111 від 16 січня 2023 року виданого Томашпільською селищною радою, зазначено, що при підготовці питання щодо надання висновку, працівники служби у справах дітей Томашпільської селищної ради в телефонному режимі звернулися до обох батьків та з`ясували, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з дітьми не проживають в Україні та між батьками відсутній спір, щодо визначенння місця проживання дітей. В зв`язку з цим Томашпільська селищна рада, як орган опіки та піклування, не має можливості надати висновок про доцільність визначення місця проживання неповнолітніх дітей (а.с.42).

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Нормою ст. 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Звернувшись до суду з даною позовною вимогою, позивачем не викладено обставин та відсутнє будь яке обґрунтування того, що між подружжям існує спір щодо визначення місця проживання дітей.

Позовна заява не містить відомостей про звернення позивача до служби у справах дітей з приводу визначення місця проживання дітей або вмотивованої відмови даних органів у розгляді його звернення.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, є обґрунтованими, відповідають дійсній волі дружини та чоловіка та підлягають задоволенню. Вимоги в частині визначення проживання дітей є не обґрунтованими та недоведеними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дітей задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 12 червня 2009 року виконавчим комітетом Зеленівської селищної ради Дніпропетровського району м. Херсона, актовий запис № 7 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 судові витрати в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 17 березня 2023 року.