КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-з/824/303/2023
27 квітня 2023 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,
суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,
за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на правничу допомогу
у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_1 , про заміну стягувача (позивача),
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2022 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача (позивача) задоволено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Постановою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2022 року скасовано та прийнято постанову, якою у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача у виконавчому листі - відмовлено.
Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 496 грн. 80 коп.
07 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на його користь витрат на правничу допомогу в загальному розмірі 25 000 грн.
Отже, договір про правову допомогу (разом зі всіма додатками до нього та актами наданих послуг) чітко визначає механізм розрахунку вартості витрат на правничу допомогу, які є обґрунтованими, пропорційними та співмірними до предмета спору, а також вплинули на результат судового розгляду. Загальна вартість витрат на правничу допомогу по даній справі в суді апеляційної інстанції складає - 25 000 грн.
17 лютого 2023 року та 20 лютого 2023 року до суду апеляційної інстанції надійшли заперечення про розподіл та стягнення судових витрат, подані представником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Виссал В.В. засобами електронного зв`язку та засобами поштового зв`язку.
У запереченнях представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Виссал В.В. посилається на те, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 25 000 грн. є не співмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, більш того ОСОБА_1 не надано жодного платіжного доручення чи квитанції на підтвердження оплати правової допомоги, які б були оформлені у встановленому законом порядку, також, відсутній детальний опис послуг із зазначенням витраченого часу, а отже, суд апеляційної інстанції не має підстав для стягнення з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути питання щодо розподілу судових витрат за їх відсутності, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 1, п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 6 статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Таким чином, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо).
Як вбачається з матеріалів справи, повноваження адвоката Захарчука І.А. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4775, видане на підставі рішення Київської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 13.12.2011 року № 18-18-19), як представника заінтересованої особи ОСОБА_1 підтверджується ордером серії АА № 1272186 від 13.07.2022 року (а.с. 120,121, т. 2 ).
Представництво інтересів ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції здійснювалось адвокатом Захарчуком І.А. на підставі договору про надання правової допомоги від 10 лютого 2020 року та додаткової угоди № 1 від 04 липня 2022 року до договору про надання правової допомоги, укладених між ОСОБА_1 та адвокатом Захарчуком І.А. (а.с .116-117; 118 т. 2).
Згідно з п. 2.4 договору про надання правової допомоги від 10 лютого 2020 року, оплата послуг адвоката за цим договором та компенсація витрат адвоката, здійснених ним для надання правової допомоги за цим договором, проводиться у розмірах, в порядку та на умовах, визначених додатковою угодою до цього договору.
Однак, посилання заявника на те, що договором про надання професійної правничої допомоги та додатковою угодою до цього договору гонорар за угодою сторін складає 25 000 грн. та є фіксованим, а тому сума витрат на правову допомогу зменшенню не підлягає, колегія суддів відхиляє, оскільки при визначенні суми відшкодування апеляційний суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їхньої необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про стягнення судових витрат не надано детального опису робіт (наданих послуг) та платіжного документа, що підвереджує сплату понесених судових витрат на правову допомогу.
Разом з тим, заперечення представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» щодо відсутності платіжного документа, який підтверджує сплату понесених витрат, відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, не є підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу.
Враховуючи, що за договором про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Захарчуком І.А. гонорар адвоката визначено у фіксованій сумі, відсутність деталізованого опису робіт ( послуг) адвоката також не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви.
Однак, зазначені обставини підлягають врахуванню при вирішенні заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, з урахуванням заяви іншої сторони щодо неспівмірності таких витрат із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
У п. 135 постанови від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.»
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заявлена до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу сума в розмірі 25 000 грн. вочевидь є неспівмірною зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг заявнику, не відповідає критерію розумності та необхідності таких витрат, а також враховує, що доказів їх фактичного понесення заявником не надано.
Враховуючи зазначені обставини справи, обсяг вчинених процесуальних дій представника ОСОБА_1 - адвоката Захарчука І.А., обсяг виконаної адвокатом роботи в суді апеляційної інстанції, враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням заперечення представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», зокрема щодо відсутності доказів понесення таких витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу на суму 2000 грн.
Керуючись ст. 137, 141, 270, 367, 368 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 ( дві тисячі) грн.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 04 травня 2023 року.
Суддя - доповідач: Ящук Т.І.
Судді: Махлай Л.Д.