Справа № 308/1014/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Федорнак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву ОСОБА_1 до Баранинської сільської ради про визнання особи такою, що прийняла спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду з позовом до Баранинської сільської ради за яким просить суд: визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , мешканку АДРЕСА_1 такою, що прийняла спадщину після діда, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову позивач зазначила наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідусь заявниці ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, на все майно померлого в тому числі й на житловий будинок АДРЕСА_2 . Дане майно перейшло в її володіння і вона фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом з дідусем, це стверджується довідками Баранинської сільської ради № 479 від 18 серпня 2021 року, № 497 від 27 серпня 2021 року та актом про фактичне місце проживання особи від 18 серпня 2021 року, згідно якого у період з 1989 року по 2007 рік, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав разом з своєю внукою ОСОБА_1 , в АДРЕСА_1 , яка доглядала за ним та був нею похований.

Згідно довідок Баранинської сільської ради №№ 729, 730 від 30 вересня 2021 року ОСОБА_3 був зареєстрований в АДРЕСА_3 ) і мав слідуючий склад сім`ї: дружина - ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 . ОСОБА_5 була зареєстрована в АДРЕСА_3 ) і мала слідуючий склад сім`ї: чоловік - ОСОБА_6 , син - ОСОБА_7 , донька - ОСОБА_8 та син - ОСОБА_9 .

З довідки, виданої виконкомом Баранинської сільської ради № 728 від 30.09.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є одна й та ж особа.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 24.09.1988 року ОСОБА_8 після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_10 .

Всі інші спадкоємці після смерті дідуся заявниці також померли. Даний факт стверджується свідоцтвами про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 від 28.07.1987 року; ОСОБА_5 серії НОМЕР_5 від 11.08.2021 року; ОСОБА_9 серії IФМ № 308874 від 25.08.2021 року; ОСОБА_6 серії НОМЕР_6 від 01.10.2021 року.

Отже, заявниця ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , яка фактично спадщину прийняла, вступила в управління майном, а отже в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаєшся такою, що прийняла спадщину, оскільки не подавала заяви про відмову від спадщини. Зараз їй необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, однак нотаріальна контора видати свідоцтво відмовилася у зв`язку з тим, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду.

З огляду на викладене та із посиланням на ст. 1218, 16, 328, 1224, 1268, 1297 ЦК України позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

За ухвалою від 27.01.2022 року судом було відкрите провадження у цій справі в порядку загального позовного провадження.

За ухвалою від 19.01.2023 року судом було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не прибули, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідач Баранинська сільська рада в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Будь-яких клопотань від нього на адресу суду не надходило.

Судове засідання у справі було призначене на 17.03.2023 року, однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 21.03.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у віці 33 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.10.2021 року № НОМЕР_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_4 , у віці 65 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.07.1987 року № НОМЕР_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у віці 82 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.08.2021 року № НОМЕР_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.10.2021 року № НОМЕР_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.08.2021 року № НОМЕР_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_12 помер ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.08.2021 року № НОМЕР_9 .

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_3 , 1914 року народження та ОСОБА_11 , 1921 року народження 22.08.1941 року уклали шлюб, внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_12 ».

Наданими суду доказами, а саме: свідоцтвом про народження НОМЕР_10 та свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 підтверджується, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_14 від батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а після укладення шлюбу із ОСОБА_13 їй було присвоєне прізвище: « ОСОБА_10 ».

Суду надані також у якості доказів: акт про фактичне проживання особи від 18.08.2021 року, з якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживають громадяни: ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також разом з ними проживав з 1989 по 2007 роки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дідусь ОСОБА_1 , яка доглядала за ним до моменту смерті і який похований нею в с. Руські Комарівці.

Згідно довідки Баранинської сільської ради від 18.08.2021 року № 479 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала і була зареєстрована з народження до ІНФОРМАЦІЯ_15 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки Баранинської сільської ради від 27.08.2021 року № 497 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доглядала за дідусем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав разом із нею до моменту смерті.

Згідно довідки Баранинської сільської ради від 30.09.2021 року № 728 згідно записів в по господарській книзі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 одна і та ж сама особа.

Згідно довідки Баранинської сільської ради від 30.09.2021 року № 729 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) і мав слідуючий склад сім`ї: ОСОБА_4 , дружина, ІНФОРМАЦІЯ_16 та ОСОБА_5 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_17 .

Згідно довідки Баранинської сільської ради від 30.09.2021 року № 730 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) і мала слідуючий склад сім`ї: ОСОБА_6 , чоловік; ОСОБА_7 , син, ІНФОРМАЦІЯ_18 ; ОСОБА_8 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_9 , син, ІНФОРМАЦІЯ_19 .

Позивач просить суд визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , мешканку АДРЕСА_1 такою, що прийняла спадщину після діда, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.ст. 76 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Проаналізувавши всі надані позивачем докази суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наступні факти: факт наявності/відсутності будь якого нерухомого спадкового майна та його належності саме ОСОБА_2 ; факт, що померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно свідоцтва про смерть від 11.08.2021 року № НОМЕР_7 є однією і тією самою особою із ОСОБА_3 , 1914 року народження, який 22.08.1941 року уклав шлюб із ОСОБА_11 , 1921 року народження; факт, що від шлюбу ОСОБА_12 дійсно народилися діти; факт кровної спорідненості між подружжям ОСОБА_12 та позивачкою; факт проживання однією сім`єю позивачки із ОСОБА_2 за певною адресою на момент смерті. Без документального підтвердження зазначених фактів розгляд спадкової справи фактично є неможливим.

При цьому будь яких клопотань про витребування доказів від сторін до суду не надходило, а суд з урахуванням принципу безсторонності та диспозитивності, позбавлений можливості самостійно збирати докази у цій справі.

Як зазначив Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц (провадження № 61-872св21), згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, оскільки позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами ряд фактів, що зазначені вище, які підлягають встановленню під час розгляду цієї справи, а позовні вимоги не конкретизовані щодо вищезазначених вимог законодавства та обставин справи.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача у зв`язку з відмовою у позові.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 89, 141, 263-265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити повністю у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Баранинської сільської ради про визнання особи такою, що прийняла спадщину.

Судові витрати покласти на позивача у зв`язку з відмовою у позові.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 21.03.2023 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова