Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/5830/22
Провадження № 2/553/1533/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.03.2023 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Сіомашко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", треті особи приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області РАЙДА Олександр Сергійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСТАПЕНКО Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що про існування боргу перед відповідачем та існування виконавчого напису нотаріуса не знав, жодних письмових вимог щодо погашення заборгованості не отримував, про вчинення виконавчого напису ані стягувач, ані приватний нотаріус йому не повідомляли. Наприкінці 2021 року отримав інформацію про наявність відкритого виконавчого провадження, та лише в 2022 році за допомогою ідентифікатора отримав доступ до матеріалів виконавчого провадження. Приватним виконавцем Райдою О.С. не внесено до автоматизованої системи виконавчого провадження сканкопїї виконавчого документа, що позбавило можливості позивача з ним ознайомитися.

Вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням зазначених вимог чинного законодавства, без перевірки безспірності заборгованості за кредитним договором, без перевірки спливу строків давності та факту завчасної поінформованості позивача як боржника банком про існування кредитної заборгованості та її розмір. Вчиняючи 05.04.2021 року виконавчий напис № 17782, приватний нотаріус Остапенко Є.М. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої опублікована в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21.03.2017 року № 23. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стягнення боргу, який не є безспірним з порушенням процедури повідомлення про його наявність, відбулося у позасудовому порядку і позивач був позбавлений можливості заперечувати щодо вчинення нотаріусом виконавчого напису. Письмової вимоги відповідача про погашення заборгованості не отримував, що є порушенням вимог закону, яке істотно вплинуло на його права та обов`язки. Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника, та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону. Всупереч вимогам закону, відповідач звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису по кредитному договору, який не посвідчений нотаріально, а приватний нотаріус в свою чергу незаконно всупереч правилам, встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, вчинив виконавчий напис від 05.04.2021 року, яким з нього на користь відповідача стягнуто 49833 грн. 36 коп.

Просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 05.04.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 17782 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості за кредитним договором в сумі 49833 грн. 36 коп. та витрат, пов`язаних з вчиненням цього виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2022 року справу передано на розгляд судді Парахіній Є.В.

Ухвалою суду від 08.11.2022 року позовну заву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків. Документи на виконання ухвали суду надійшли у встановлений судом строк 16.11.2022 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.11.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" отримав копію ухвали про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками до неї 06.03.2023 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

21.03.2023 року від представника відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" Чечельницької А.О. надійшов відзив на позов, в якому вказує, що вважає позовну заяву безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 30 березня 2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та позивачем укладено Кредитний договір № 002-29521-300313. 07.05.2020 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір відступлення прав вимоги № 2242/К, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ "Дельта Банк" є ТОВ "ФК "ЄАПБ", в тому числі і за Кредитним договором № 002-29521-300313 від 30 березня 2013 року. 05.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17782, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованості в розмірі 49833 грн. 36 коп. Вказала, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачєм; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. Як вбачається зі змісту виконавчого напису, вчиненого 05.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за № 17782, правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ "Дельта Банк" є ТОВ "ФК "ЄАПБ" на підставі Договору № 2242/К відступлення прав вимоги від 07 травня 2020 року, тобто строк для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису перебуває у межах з 07 травня 2020 року по 07 травня 2023 року, а отже твердження Позивача є помилковим щодо пропуску вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом, адже право вимоги виникло у відповідача 07 травня 2020 року і до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 05.04.2021 року минуло менше трьох років. Зазначила, що ТОВ "ФК "ЄАПБ" вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 11000 грн. 00 коп. є неспівмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру, більш того позивачем не надано договору про надання правової допомоги, жодного платіжного доручення чи квитанції в підтвердження оплати правової допомоги, які б були оформлені у встановленому законом порядку, відсутній детальний опис послуг із зазначенням витраченого часу, а отже суд не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11000 грн. 00 коп., тобто в цій частині судових витрат позивачу повинно бути відмовлено.

Треті особи пояснення щодо позову не подали.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17782, про звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", якому Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" на підставі Договору № 2242/К від 07.05.2020 року про відступлення прав вимоги відступлено право вимоги за Кредитним договором № 002-29521-300313 від 30.03.2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_2 , за період з 07.05.2020 року по 31.03.2021 року включно в розмірі в розмірі 49833 грн. 36 коп. що складається з: 40633 грн. 76 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 9149 грн. 60 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50 грн. 00 коп. - плата за вчинення виконавчого напису.

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. від 26.05.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 65579108 з примусового виконання виконавчого напису № 17782, виданого 05.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості у загальному розмірі 49833 грн. 36 коп.

Як вбачається з Інформації про виконавче провадження № 65579108 від 30.10.2022 року, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Райди О.С., боржник у якому є ОСОБА_2 , а стягувачем ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", 26.05.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення основної винагороди приватного виконавця, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, а 31.05.2021 року - постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про передачу виконавчого документу на виконання до підприємства, установи, організації, а саме: ТОВ "Всеукраїнський центр державно приватного партнерства".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на те, що виконавчий напис вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусом.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п. 2-2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" № 2 від 31 січня 1992 року, при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. При цьому, необхідно враховувати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду № 6-887цс-17 від 05.07.2017 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в тому числі в частині доповнення Переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92.

Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Виконання судового рішення про присудження полягає у вчиненні певних дій або в утриманні від певних дій, передбачених судовим рішенням. Наприклад, за судовим рішення про стягнення коштів відповідач повинен сплатити позивачу відповідну суму; за рішенням про припинення дії, яка порушує право, відповідач повинен утриматись від відповідних дій тощо. Водночас інші судові рішення, зокрема рішення про визнання права, про зміну правовідношення, виконанню не підлягають, оскільки такі судові рішення безпосередньо створюють відповідний правовий ефект: призводять до усунення правової невизначеності, змінюють правовідношення.

Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання.

Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду.

В п. 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, визначено, що оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Наявні матеріали справи свідчать про те, що оскаржуваний виконавчий напис № 17782 від 05.04.2021 року вчинено щодо стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № 002-29521-300313 від 30.03.2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_2 . При цьому, суду не надано доказів того, що вказаний договір є такими, що посвідчений нотаріально.

Таким чином, у суду відсутні підстави для висновку, що вчиняючи 05 квітня 2021 року виконавчий напис, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. правомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23, оскільки не доведено, що він вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості, яка утворилась за кредитним договором, який є нотаріально посвідченим.

Подібний висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 та Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Зміст оспорюваного виконавчого напису № 17782 від 05.04.2021 року свідчить про те, що його предметом є заборгованість з тіла кредиту та процентів, яка утворилась за кредитним договором № 002-29521-300313 від 30.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_2 за період з 07.05.2020 року по 31.03.2021 року у розмірі 49783 грн. 36 коп., тобто за 10 місяців 24 дні.

При цьому, жодних об`єктивних даних на підтвердження факту продовження дії станом на 2020-2021 рік кредитного договору № 002-29521-300313 від 30.03.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_2 , як і доказів, що підтверджують підстави та розміру заборгованості за таким договором, яка стягнута згідно оспорюваного виконавчого напису, сторонами суду не надано та під час судового розгляду справи не встановлено, як власне і того факту, що такий договір був посвідчений нотаріально.

Відповідно, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності не дають підстав стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з ОСОБА_2 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 05.04.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 17782, має характер безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, - вже не чинні.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

У ч. 1 ст. 88Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Матеріали справи не містять відомостей про направлення відповідачем ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на адресу позивача як боржника повідомлення про заборгованість за кредитним договором та, відповідно, даних про отримання позивачем відповідного повідомлення.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18).

В ході судового розгляду відповідачем подано відзив на позов, разом з тим не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог, в тому числі не надано доказів того, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" є правонаступником Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", з яким позивачем по справі ОСОБА_2 укладений Кредитний договір № 002-29521-300313 від 30.03.2013 року й заборгованість за яким була предметом стягнення на підставі виконавчого напису, доказів продовження дії вказаного кредитного договору в період з 07.05.2020 року по 31.03.2021 року, існування заборгованості з тіла кредиту у розмірі, зазначеному у виконавчому написі, й правомірного нарахування відповідачем відсотків за користування кредитними коштами, які є предметом виконавчого напису, що оскаржується у вказаному провадженні, направлення повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, а також доказів надання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. усіх документів, передбачених чинним законодавством для видачі виконавчого напису, в тому числі таких документів, що об`єктивно підтверджують безспірність заборгованості позивача.

Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Враховуючи встановлені по справі обставини, аналізуючи наявні у справі докази та вищенаведені вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви в сумі 992 грн. 40 коп.

У позовній заяві позивач ставить також питання про стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 11000 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ОСОБА_2 здійснював адвокат Оніпко Є.А., яким на підтвердження повноважень представника надано суду ордер серії ВІ № 1106326, Договір про надання професійної правничої допомоги б/н від 20.10.2022 року, укладений між адвокатом Оніпком Євгеном Анатолійовичем та Шутовським Олександром Віталійовичем.

Як встановлено в ч. 4 ст. 58 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Таким чином, повноваження адвоката Оніпка Є.А. як представника позивача підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством.

Наявні у справі документи безперечно свідчать про те, що ОСОБА_3 надавав правову допомогу позивачу ОСОБА_2 на підставі укладеного з ним Договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 20.10.2022 року.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом п.п. 1.1, 1.2, 5.1, 5.4 Договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 20.10.2022 року адвокат бере на себе зобов`язання здійснювати захист/представництво інтересів клієнта у справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (проведення аналітики матеріалів наданих Клієнтом, підготовка позовних матеріалів, участь в судових засіданнях в суді в рамках розгляду справи Клієнта), використовувати передбачені у Цивільному кодексі України, Цивільно-процесуальному кодексі України та в інших законодавчих актах України засоби, способи і методи захисту з метою з`ясування обставин, які необхідні для вирішення справи, надання правової допомоги в судових засіданнях при розгляді справи Клієнта, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар за надання юридичних послуг адвоката. Сторони погодили, що в суму гонорару, визначену п. 5.1 даного договору, входить наступна правова допомога, яка надається Адвокатом: первинна консультація Клієнта; аналітика матеріалів наданих Клієнтом Адвокату під час первинної консультації; підготовка до складання позовної заяви (аналіз судової практики, вивчення останніх змін діючого законодавства України тощо); складання позовної заяви у відповідності з задачами викладеними в п. 1.1 Договору; складання клопотань та заяв необхідних для подання до суду разом з позовною заявою; представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції з приводу розгляду позовної заяви Клієнта. Адвокатський гонорар по даному договору обчислюється у фіксованому розмірі і становить суму 11000 (одинадцять тисяч гривень), яка сплачується як безповоротний авансовий платіж готівкою або в інший спосіб, за усною домовленістю сторін. Оплата гонорару адвоката може здійснюватися як в готівковій так і в безготівковій формі за усним погодженням Сторін. У разі оплати гонорару адвоката в готівковій формі підтвердженням оплати є розрахунок наданих послуг, квитанція про отримання коштів та акт виконаних робіт, підписанням якого Клієнт підтверджує факт оплати послуг адвоката.

Відповідно до акту № 3 від 31.10.2022 року виконаних робіт за надану ОСОБА_2 професійну правничу допомогу, складеного та підписаного сторонами, відповідно до договору б/н від 20.10.2022 року на підставі ст.ст. 133, 137, 175 ЦПК України та на підставі п. 1.1, п. 1.2 та п. 5.1. Договору про надання професійної правничої допомоги від 20.10.2022 року, укладеного між адвокатом Оніпком Є.А. та Шутовським О.В., підтверджено розмір витрат за надану ОСОБА_2 професійну правничу допомогу відповідно до п. 5.1. Договору, а саме: обсяг наданої професійної правничої допомоги: первинна консультація Клієнта; аналітика матеріалів наданих Клієнтом Адвокату під час первинної консультації; отримання доступу до матеріалів виконавчого провадження через систему АСВП для подальшого аналізу; підготовка до складання позовної заяви ( аналіз судової практики, вивчення останніх змін діючого законодавства України, тощо); складання позовної заяви у відповідності з задачами викладеними в п. 1.1 Договору; складання клопотання про витребування доказів до суду та заяви про забезпечення позову; представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції з приводу розгляду позовної заяви Клієнта; сторони підтверджують, що Адвокатом отримано безповоротний авансовий платіж (гонорар адвоката) відповідно до обсягу правової допомоги, визначеної п. 1.2 Договору від 20.10.2022 року. Повний розрахунок проведено відповідно до п.п. 5.1, 5.4 Договору в готівковий формі 31.10.2022 року в сумі 11000 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

Згідно розрахунку вартості наданої ОСОБА_2

професійної правничої допомоги № 4 від 31.10.2022 року, обсяг наданої професійної правничої допомоги: первинна консультація Клієнта; аналітика матеріалів наданих Клієнтом Адвокату під час первинної консультації; отримання доступу до матеріалів виконавчого провадження через систему АСВП для подальшого аналізу; підготовка до складання позовної заяви ( аналіз судової практики, вивчення останніх змін діючого законодавства України, тощо); складання позовної заяви у відповідності з задачами викладеними в п. 1.1 Договору; складання клопотання про витребування доказів до суду та заяви про забезпечення позову; представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції з приводу розгляду позовної заяви Клієнта; Обсяг наданої Адвокатом професійної правничої допомоги визначений в п. 1.2 Договору. Вартість наданої професійної правничої допомоги відповідно до п.5.1. Договору становить суму 11000( одинадцять тисяч гривень), що підтверджується квитанцією № 3 від 31.10.2022 року.

Сума гонорару, за договором про надання професійної правничої допомоги б/н від 20.10.2022 року в розмірі 11000 грн. сплачена позивачем адвокату Оніпку Є.А. згідно квитанції № 3 від 31.10.2022 року.

За змістом ч.ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В ч. 6 ст. 136 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник відповідача ТОВ "ФК "ЄАПБ" у відзиві зазначила, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 11000 грн. 00 коп. є неспівмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру, більш того позивачем не надано договору про надання правової допомоги, жодного платіжного доручення чи квитанції в підтвердження оплати правової допомоги, які б були оформлені у встановленому законом порядку, відсутній детальний опис послуг із зазначенням витраченого часу, а отже суд не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11000 грн. 00 коп., тобто в цій частині судових витрат позивачу повинно бути відмовлено.

Разом з тим, твердження представника відповідача щодо відсутності в справі договору про надання правової допомоги, розрахунку витрат на правову допомогу та доказів фактичної сплати таких витрат адвокату позивачем, є безпідставними та спростовуються наявними у справі документами, аналіз яких наведений судом.

Оцінюючи доводи представника відповідача ТОВ "ФК "ЄАПБ" щодо неспівмірності витрат на правову допомогу, суд враховує, що документи, надані суду позивачем, об`єктивно підтверджують факт надання йому правової допомоги у даній справі адвокатом Оніпком Є.А. на підставі договором про надання професійної правничої допомоги б/н від 20.10.2022 року. Розмір гонорару визначений сторонами у конкретній сумі 11000 грн., яка фактично сплачена позивачем. Обсяг виконаних адвокатом робіт, визначений у розрахунку вартості наданої професійної правничої допомоги, в частині надання консультації позивачу, вивчення наданих ним матеріалів та даних виконавчого провадження, підготовки до складання позовної заяви, що включає аналіз та вивчення судової практики, складання позовної заяви, клопотання про витребування доказів та заяви про забезпечення позову, є обґрунтованим з урахуванням конкретних обставин справи та предмету спору.

Разом з тим, з аналізу розрахунку вартості наданої професійної правничої допомоги вбачається, що до її складу включено представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції при розгляді позовної заяви. Разом з тим, відповідно до ухвали судді від 17.11.2022 року при відкритті провадження у справі вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно, судове засідання у даній справі за участю сторін не здійснювалось.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правову допомогу, та необхідність покладення на відповідача ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" витрат на правову допомогу, понесених ОСОБА_2 , частково без урахуванням послуг адвоката щодо участі в судовому засіданні у суді першої інстанції, в сумі 9000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265, 275-279, 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (місцезнаходження м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ - 35625014), треті особи приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області РАЙДА Олександр Сергійович (місцезнаходження м. Полтава, вул. Пушкіна, 56-а), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСТАПЕНКО Євген Михайлович (місцезнаходження м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 05.04.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 17782, про звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості, що виникала за Кредитним договором № 002-29521-300313 від 30.03.2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_2 , за період з 07.05.2020 року по 31.03.2021 року включно в розмірі в розмірі 49833 грн. 36 коп. що складається з: 40633 грн. 76 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 9149 грн. 60 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50 грн. 00 коп. плата за вчинення виконавчого напису, - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн., а всього 9992 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 28.03.2023 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна