Справа № 212/5119/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого-судді Пустовіт О.Г., за участі: секретаря судового засідання Голуб О.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представник третьої особи Востренкової Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Міністерство Оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення батьківства.

В обґрунтування позову зазначила, що з 2000 року вона проживала в незареєстрованому шлюбу з ОСОБА_3 . За час спільного проживання у них народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки вони з ОСОБА_3 були офіційно не одружені, то діти були зареєстровані на її прізвище, однак по батькові вказане ім`я біологічного батька. ОСОБА_3 своїх дітей визнав, опікувався ними, матеріально підтримував, тобто виконував всі батьківські обов`язки. Перебуваючи в АТО ОСОБА_3 прийняв рішення узаконити шлюб і 17.09.2016 року вони офіційно одружились. Також хотів змінити прізвища батька в свідоцтвах про народження дочок, однак не встиг цього зробити. Також, при оформленні свого військового квитка в графі діти вказав своїх дочок. ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходячись в лавах ЗСУ помер. Після його смерті у дітей виникло право на прийняття спадщини, а також на отримання тих чи інших пільг в установленому законом порядку, а тому виникла необхідність встановити, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 06.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерство Оборони України, призначено підготовче судове засідання.

28.10.2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що Покровський відділ не заперечує проти задоволення поданого ОСОБА_1 позову тільки у разі його доведеності.

31.10.2022 року на адресу суду надійшли пояснення третьої особи в яких представник МОУ просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовну заяву про встановлення факту батьківства підтримали у повному обсязі, просили ї задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явилася, проте в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи у відсутність представника відділу з урахуванням позиції, викладеної у відзиві на позов.

Представник третьої особи ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала проти задоволення позову, вказуючи на те, що незрозуміло, чому батьками не вирішувалося питання щодо визнання батьківства під час життя ОСОБА_3 . Позивачем не надано суду беззаперечного доказу, що б свідчив про наявність кровного споріднення між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а саме висновку генетичної експертизи. В той же час просили врахувати, що інші надані позивачем докази не вказують на наявність факту, про встановлення якого просить ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала пояснення, що вона є невісткою позивача та кумою. Знає, що батьком ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є ОСОБА_3 . Він займався їх вихованням, водив на танці. Вони називали його батьком.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала пояснення, що померлий ОСОБА_3 є її батьком. Він виховував її з народження і до його смерті. Вони іноді з мамою сварились, але він постійно її доглядав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надала пояснення, що померлий ОСОБА_3 є її батьком. Він виховував її з народження і до його смерті. Навіть коли вони з мамою сварились і він мешкав окремо, він все одно нас забезпечував матеріально і постійно приймав участь у вихованні.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено актовий запис №44 від 16 січня 2003 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 04 березня 2008 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської, матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено актовий запис №532 від 30 травня 2006 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 30 травня 2006 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської, матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тобто прізвище дитини вказано за прізвищем матері, а ім`я та по батькові за її вказівкою.

Відповідно до ч.2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Як передбачено ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

17 вересня 2016 року ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрацій актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідний актовий запис №583.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, реєстрація актового запису про смерть ІНФОРМАЦІЯ_7 за № 6.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Згідно роз`яснень, наданих в підпунктах 5, 9постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зокрема про те, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Згідно з пунктом 4 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України також передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України також передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі досліджених судом доказів в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту батьківства ОСОБА_3 , щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому в цій частині позов підлягає до задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в установленому порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент розгляду справи досягла повноліття, вона може самостійно звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Міністерство Оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 березня 2023 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт