справа № 439/770/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 травня 2023 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Бунда А.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Львівського територіального округу Кваша Майя Петрівна про визнання права власності в порядку спадкування ,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третьої особи про визнання права власності в порядку спадкування. Так просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В позовній заяві викладено наступну позицію: ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті батька позивача ОСОБА_4 , відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку й земельної ділянки, розташованих в м. Броди Золочівського району, та автомобіля марки «Фольксваген». ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого першої черги за законом, спадщину прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на день смерті останнього. Позивачу в оформленні права на спадщину нотаріусом відмовлено з мотивів чинності заповіту ОСОБА_4 , спадкоємцем в якому визначено відповідача.

Однак, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана зпорушенням ст.175 ЦПК України, а саме: не долучено до позовної заяви постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про визнання права на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Згідно п. 3 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії,нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Відтак, у разі відмови нотаріуса в одержанні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто повинна бути у матеріалах справи обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва у вчиненні нотаріальної дії.

Також до позовної заяви додано копії, які не засвідчені жодним способом (ст.95 ЦПК України).

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до ч. 1ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст.185ЦПК України в ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відтак, залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого і своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Керуючись ст.ст.175,185 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Львівського територіального округу Кваша Майя Петрівна про визнання права власності в порядку спадкування залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Бунда