ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/675/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №708/1062/22 Категорія: 307000000 Івахненко О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.
секретар Новицька Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника позивача адвоката Курілович С.О. на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.02.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

у січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, яким просив визнати за ним право власності, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , на таке майно: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Трушівської сільської ради Чигиринського району: площею 1,2834 га, кадастровий №:01:001:0275 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 2400333 від 14.04.2013); площею 0,3 га, кадастровий № :01:004:0275 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 5509669 від 01.07.2013); площею 1,2835 га, кадастровий № :01:001:0276 (Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 05.12.2022); площею 0,3017 га, кадастровий № :01:004:0276 (Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 05.12.2022); площею 1,28 га, кадастровий № :01:001:0277 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 5512054 від 01.07.2013); площею 0,3017 га, кадастровий № :01:004:0277 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 2400354 від 14.04.2013).

В обґрунтування вказано на те, що за життя спадкодавець заповіту не складала, тому спадкування належного їй майна відбувається за законом. Позивач є сином спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом. Також спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її другий син - відповідач ОСОБА_2 .

Позивач у визначений законом шестимісячний строк звернувся до Чигиринської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини законом, у зв`язку із чим нотаріусом було заведено та зареєстровано спадкову справу № 209/2020.

Відповідач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, однак станом на дату смерті ОСОБА_3 05.08.2020 був зареєстрований у одному домоволодінні із нею. З урахуванням цього, нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмовлено у видачі на ім`я позивача свідоцтв про право власності на все майно, що належало на дату смерті його матері, з тих підстав, що відповідач ОСОБА_2 у зв`язку із реєстрацією за місцем відкриття спадщини є таким, що на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, оскільки є спадкоємцем першої черги за законом.

В той же час, відповідач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався і не проживав в одному домоволодінні зі своєю матір`ю на час її смерті, а отже спадщину не прийняв.

Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно як за єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 .

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.02.2023 у задоволенні позову відмовлено з підстав того, що спадкоємець не довів, що він є єдиним спадкоємцем всього майна спадкодавця, а інший спадкоємець першої черги відповідач у справі, права на спадщину не має.

В апеляційній скарзі на вказане рішення суду першої інстанції представник позивача адвокат Курілович С.О. вказує, що його ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вказав, що суд помилково не врахував, що умовою прийняття спадщини для відповідача є постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не факт реєстрації його місця проживання з нею. Висновки ВС свідчать про те, що відсутність реєстрації спадкоємцем свого місця проживання разом зі спадкодавцем не свідчать про те, що він не проживав з останнім на час відкриття спадщини. З цих підстав скаржник вважає, що факт реєстрації місця проживання особи зі спадкодавцем не є свідченням того, що такі особи проживають разом. Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог, встановлено рішенням Чигиринського районного суду від 28.10.2022 у справі №708/338/22, яке набрало законної сили та не було враховане належним чином при вирішенні даного спору судом першої інстанції.

Відзиву до суду не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 05.08.2020 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.08.2020 померла ОСОБА_3 , після смерті якої на території Чигиринської міської ради Черкаської області відкрилася спадщина до складу якої ввійшли земельні діляноки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Трушівської сільської ради Чигиринського району (нині - територія Чигиринської міської ради):

площею 1,2834 га, кадастровий № :01:001:0275 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 2400333 від 14.04.2013);

площею 0,3 га, кадастровий № :01:004:0275 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 5509669 від 01.07.2013);

площею 1,2835 га, кадастровий № :01:001:0276 (Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 05.12.2022);

площею 0,3017 га, кадастровий № :01:004:0276 (Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 05.12.2022);

площею 1,28 га, кадастровий № :01:001:0277 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 5512054 від 01.07.2013);

площею 0,3017 га, кадастровий № :01:004:0277 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 2400354 від 14.04.2013).

Позивач відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.03.1980 є рідним сином померлої ОСОБА_3 , а отже, спадкоємцем її майна першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України.

Судячи з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62041811 від 13.10.2020, завідувачем Чигиринської державної нотаріальної контори після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 209/2020, номер у спадковому реєстрі - 66567317.

Отже позивач у справі у визначений законом шестимісячний строк звернувся 13.10.2020 до Чигиринської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

У той же час, як встановлено з довідки виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області від 15.03.2022 № 01/06-01-06 ОСОБА_3 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею був зареєстрований син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також підтверджується відповіддю Трушівського старостинського округу Чигиринської міської ради від 26.12.2022 № 98/12-05 (а.с.26,46) відповідач у справі.

Отже сторони у справі є спадкоємцями першої черги стосовно майна спадкодавця ОСОБА_3 .

Згідно даних завідувача Чигиринської державної нотаріальної контори Курило Я.В. № 13/01-16 від 10.01.2023 із заявою про прийняття спадщини щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 звертався позивач ОСОБА_1 . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини, про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори не зверталися.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори Курило Я.В. № 155/02-31 від 13.04.2022, нотаріусом вказано, що видати свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно на ім`я ОСОБА_1 не можливо, адже крім нього, спадкоємцем померлої ОСОБА_3 є її син - ОСОБА_2 , 1974 року народження, який прийняв спадщину відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України як такий що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Крім того, заочним рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.10.2022 у справі №708/338/22, що набрало законної сили 28.11.2022, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відмовлено.

Позивач у справі вважає, що він є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, оскільки інший спадкоємець першої черги заяву про прийняття спадщини у встановлені законодавством строки нотаріусу не подав. Крім того, відповідач, хоча й зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем, однак на час відкриття спадщини там фактично не проживав, отже спадщину не приймав.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); ст. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом; ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; ч.1 ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи; ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця; ч. 5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України cпадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Така заява подається протягом 6 місяців з моменту відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Крім того, як зазначено в п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За обставин цієї справи позивач не зміг оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права на все майно, що ввійшло до складу спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_3 , оскільки, як вказав нотаріус, інший спадкоємець такої ж черги як позивач є таким, що прийняв цю ж спадщину, в силу того, що на момент її відкриття він постійно проживав зі спадкодавцем, так як був зареєстрований з нею за однією адресою.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що інший спадкоємець (відповідач ОСОБА_2 ) фактично не проживав на час відкриття спадщини та на даний момент зі спадкодавцем, хоча й був зареєстрований з нею за однією адресою, що підтверджується, зокрема, довідкою виконавчого комітету Чигиринської міської ради від 30.03.2022 (а.с.29).

Також заочним рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.10.2022 у справі №708/338/22, яке набрало законної сили, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання спадкоємця на час відкриття спадщини зі спадкодавцем, встановлено, що домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , не було постійним місцем проживання відповідача ОСОБА_2 на день відкриття спадщини, хоча він був у ньому зареєстрований.

Згідно приписів ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак преюдиційним рішенням суду у іншій справі у спорі між цими ж сторонами встановлено те, що відповідач на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем не проживав.

Крім того, зі слів позивача у справі, відповідач вже тривалий час проживає в росії та до матері не навідувався.

Далі, за правовим висновком ВС у поставної від 10.04.2020 у справі №355/832/17 згідно частини другої статті 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

Таким чином, державна реєстрація особи у житловому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом постійного проживання на момент смерті іншої особи за адресою реєстрації, у разі її документального спростування належними та допустимими доказами, якими є довідки органу місцевого самоврядування.

При цьому частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що може бути відмінними один від одного. Відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів фактичного проживання позивача разом із спадкодавцем на час його смерті є наслідком ухвалення обґрунтованого судового рішення про відмову у задоволенні позову у зв`язку із його недоведеністю.

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини, встановлені судом, та правове регулювання, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в даній справі помилково вказав про необґрунтованість позовних вимог позивача про захист його спадкових прав, необґрунтовано ототожнивши місце реєстрації особи з місцем її фактичного проживання, що має визначальне значення при застосуванні положень ч.3 ст.1268 ЦК України стосовно прийняття спадщини спадкоємцем, яким на час її відкриття постійно проживав разом із спадкодавцем.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.02.2023 у даній справі належить скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийняти постанову про задоволення позовних вимог у справі, задовольнивши подану апеляційну скаргу.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій у загальній сумі 8795,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.02.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом у даній справі задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Трушівської сільської ради Чигиринського району, що належали на дату смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

площею 1,2834 га, кадастровий № :01:001:0275;

площею 0,3 га, кадастровий № :01:004:0275;

площею 1,2835 га, кадастровий № :01:001:0276;

площею 0,3017 га, кадастровий № :01:004:0276;

площею 1,28 га, кадастровий № :01:001:0277;

площею 0,3017 га, кадастровий № :01:004:0277.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій у загальній сумі 8795,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 02.05.2023.

Суддя-доповідач

Судді