ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Абрамова П.С., Одринської Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 червня 2022 року, постановлену у складі головуючого судді Щепіхіної В.В., повний текст ухвали складено дати не вказано у справі за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

У червні 2021 року Київський міський центр зайнятості звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 липня 2021 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва 22 листопада 2021 року справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів передано на розгляд за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 червня 2022 року матеріали цивільної справи за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів направлено за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Повертаючи позовну заяву Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до листа заступника директора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, який надійшов 13.06.2022 року на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . - згідно з відомостями, що містяться в інформаційній системі станом на 23.02.2022 року.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив її скасувати та направити справу за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що місцем проживання відповідача ще з квітня 2020 року є АДРЕСА_2 . Вказане місце проживання відповідача у м. Харків було як на момент відкриття провадження у справі так і станом на даний час, та не змінювалося протягом часу з моменту відкриття провадження у справі.

Після відкриття провадження у справі з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд та на виконання гарантованого ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, ОСОБА_1 направлено через «Електронний суд» заяву з проханням наповнити електронну справу № 753/12243/21 всіма наявними матеріалами по даній справі, зокрема позовною заявою.

Крім того, в даній заяві поінформовано суд, що ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає у АДРЕСА_2 . До заяви додано завірену належним чином копію паспорта з відміткою про місце реєстрації.

Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до ст.. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України закріплено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того що відповідно до листа заступника директора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, який надійшов 13.06.2022 року на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . - згідно з відомостями, що містяться в інформаційній системі станом на 23.02.2022 року.

Проте такий висновок судом першої інстанції зроблено передчасно з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. The Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статті 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З матеріалів справи вбачається, що Київський міський центр зайнятості 18 червня 2021 року звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком не менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

03 листопада 2021 року Дарницьким районним судом м. Києва на адресу виконавчого комітету Харківської міської ради направлено запит в якому просив надати відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в картотеці реєстраційного обліку про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 . (а.с.64).

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 12.11.2021 р. № 12-0 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 22.04.2020 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.66).

Також відповідно до паспорту НОМЕР_1 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 22.04.2020 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.59).

Таким чином місце проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час звернення позивача з позовом до Дарницького районного суду м. Києва, зареєстроване за адресою: Харківська обл.., м. Харків, Шевченківський р-н, вул.. Ахсарова, буд. 4/6Б, кв.48.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про передачу справи за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Хоча ст. 12 ЦПК України зобов`язує суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, суд підійшов до вирішення цього питання формально та безпідставно передав справу на розгляд Дарницькому районному суду м. Києва.

Крім того, відповідно до ст.. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Щодо судових витрат

За правилами частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Однак, оскільки постанова Полтавського апеляційного суду не стосується вирішення справи по суті, підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відсутні, а тому розподіл судових витрат не здійснюється.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення.

Згідно пунктів 3, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 червня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині стягнення сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.О. Панченко

Судді: П.С. Абрамов

Т.В. Одринська