Справа № 459/3790/21
Провадження № 4-с/459/5/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Мельникович М. В.

з участю секретаря судового засідання Гук Т. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді цивільну справу за скаргою Державного підприємства «Львіввугілля», стягувач: ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій держаного виконавця Сокальського відділу Державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Костюк Тетяни Андріївни щодо арешту коштів та майна боржника у виконавчому провадженні №71399512, визнання неправомірною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 05.04.2023

В С Т А Н О В И В :

14.04.2023 заявник звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати дії державного виконавця Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Костюк Тетяни Андріївни щодо арешту коштів боржника у виконавчому провадженні №71399512 неправомірними; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Костюк Тетяни Андріївни про арешт коштів боржника від 05.04.2023 у виконавчому провадженні №71399512.

Вимоги обґрунтовані тим, що з автоматизованої системи виконавчих проваджень 05.04.2023 ДП «Львіввугілля» стало відомо про наявність вищезазначеної постанови про арешт коштів боржника від 27.03.2023, винесених для забезпечення реального виконання рішення по виконавчому листу №459/3790/21 виданого Львівським апеляційним судом про стягнення з ДП «Львіввугілля» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 557 437, 29 грн. з вирахуванням із цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. Згідно з вищевказаними постановами накладено арешт на все майно ДП «Львіввугілля» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів на суму 613 581, 01 грн. Скаржник вважає дії державного виконавця Костюк Тетяни Андріївною про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №71399512 неправомірними. Зазначає, що постановою Львівського апеляційного суду від 28.02.2023 задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04.08.2022 у справі №459/3790/21 скасовано. Ухвалено у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ДП «Львіввугілля», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача т.в.о. генерального директора ДП «Львіввугілля» ОСОБА_2 , відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», в.о. директора ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» Корнила Сергія Васильовича, первинної профспілкової організації відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» Львівської територіальної організації профспілки працівників вугільної промисловості, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди - задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ №540-к від 26.10.2021, виданий т.в.о. генерального директора ДП «Львіввугілля» Акімовим О.А. та наказ №169-к від 26.10.2021, виданий в.о. директора ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» Корнилом С.В. про звільнення ОСОБА_1 з посади головного інженера ВП «Шахти Лісова» ДП «Львіввугілля». Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного інженера відокремленого підрозділу «Шахта Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 07.09.2021; стягнуто з Державного підприємства «Львіввугілля» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 557437, 29 грн, з вирахуванням із цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з Державного підприємства «Львіввугілля» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000, 00 гривень. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. В подальшому на адресу ДП «Львіввугілля» 29.03.2023 надійшли постанови Державного виконавця Костюк Т.А. про відкриття виконавчого провадження від 27.03.2023 з виконання виконавчого листа №459/3790/21 від 28.02.2023 про стягнення з ДП «Львіввугілля» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 557 437,29 грн з вирахування із цієї суми податків та інших обов`язкових платежів; про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного інженера ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» з 07.09.2021; про стягнення з ДП «Львіввугілля» 25 000 грн. витрат з правничої допомоги; про стягнення з ДП «Львіввугілля» 10 000 грн. моральної шкоди. ДП «Львіввугілля» 03.03.2023 звернулось до Львівського апеляційного суду із заявою про роз`ясненням судового рішення в порядку ст.271 ЦПК України, якого, як зазначив представник на даний час не отримано. Представник скаржника вважає, що існують обставини, що слугують підставою для відкладення виконавчих дій. З відповідним листом №8.1/557 від 29.03.2023 року ДП «Львіввугілля» звернулося до державного виконавця Костюк Т.А. з проханням відкласти проведення виконавчих дій по зазначеному вище переліку виконавчих провадженнях до винесення судом ухвали про роз`яснення судового рішення або відмову в роз`ясненні, однак постанову про відкладення проведення виконавчих дій виконавець не винесла. Крім того, ДП «Львіввугілля» подано в межах процесуального строку касаційну скаргу на Постанову Львівського апеляційного суду від 28.02.2023 року у справі №459/3790/21 та заяву про зупинення виконання судового рішення в порядку ст.436 ЦПК України. Разом з тим, скаржник зазначає, що державним виконавцем вже було винесено постанову про арешт коштів боржника в межах даного виконавчого провадження від 27.03.2023. Тому скаржнику не зрозуміло з яких підстав та причин державний виконавець знову виносить постанову про арешти коштів боржника. Окрім того, представник скаржника зазначив, що ДП «Львіввугілля» вказані постанови про арешт коштів боржника поштовою відправкою на день підписання скарги не отримували. Разом з тим, представник скаржника зазначив, що згідно ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про арешт майна (коштів) боржника накладається виконавцем лише після проведення його опису. В даному випадку, на думку скаржника державний виконавець Костюк Т.А. завчасно винесла оскаржувану постанову від 05.04.2023 про арешт коштів боржника у ВП № 71399512 та діяла всупереч до наведених норм: не виявивши такого майна (рахунків), не зазначивши конкретний перелік майна (рахунків) їх назву та ознаки, не здійснивши їх опис. Відтак, у зв`язку з наведеним, просить задовольнити скаргу та скасувати постанову державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника.

Ухвалою від 17.04.2023 судом було відкрите провадження із розгляду даної скарги.

24.04.2023 на адресу суду від стягувача ОСОБА_1 надійшли заперечення щодо даної скарги, які останній просив врахувати при вирішенні такої. Обґрунтував заперечення тим, що скаргу вважає безпідставною та надуманою, направленою лише на ухилення від виконання постанови Львівського апеляційного суду від 28.02.2023 по справі №459/3790/21, зокрема в частині стягнення середнього заробітку. Останньому не зрозуміло які порушення вимог чинного законодавства, в т.ч. ЗУ «Про виконавче провадження» здійснив державний виконавець при виконанні рішення суду. Зазначає, що боржник не заперечує того, що добровільно не виконав рішення суду, як до пред`явлення виконавчого документа у відділ ДВС, так і після відкриття виконавчого провадження, а рішення суду згідно ст. 129-1 Конституції України підлягає обов`язковому виконанню. ОСОБА_1 вважає, що факт звернення до Львівського апеляційного суду із надуманою заявою про роз`яснення рішення апеляційного суду не є підставою для відкладенню проведення виконавчих дій. Надуманість цієї заяви підтверджує ухвалою Львівського апеляційного суду від 13.04.2023 про відмову в задоволенні заяви ДП «Львіввугілля» у роз`ясненні рішення суду. Щодо ніби повторності накладеного арешту на кошти боржника стягував зазначає, що чинне законодавство не забороняє виносити декілька постанов про накладення арешту на кошти боржника, якщо такі постанови необхідно направити різним виконавцям, тобто у різні банки, як було у цьому випадку для повного виконання судового рішення.

25.04.2023 на адресу суду від начальника Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли пояснення щодо скарги, у яких остання просила у задоволенні такої відмовити, оскільки вважає дії державного виконавця такими, що відповідають усім вимогам законодавства. Зазначила, що на виконанні у Сокальському відділі державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувають виконавчі провадження: АСВП №71399512 з виконання виконавчого листа № 459/3790/21 від 28.02.2023 щодо стягнення з ДП "Львіввугілля" у користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 557437, 29 грн. з вирахуванням із цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. АСВП № 71398661 з виконання виконавчого листа № 459/3790/21 від 28.02.2023 про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного інженера ВИ "Шахта Лісова" ДП "Львіввугілля" з 07.09.2021 року. АСВП №71400300 з виконання виконавчого листа № 459/3790/21 від 28.02.2023 щодо стягнення з ДП "Львіввугілля" у користь ОСОБА_1 борг в сумі 25000,00 грн. АСВП №71399066 з виконання виконавчого листа № 459/3790/21 від 28.02.2023 щодо стягнення з ДП "Львіввугілля" у користь ОСОБА_1 борг в сумі 10000,00 грн. 27.03.2023 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, а 28.03.2023 представник боржника наручно отримав постанови про відкриття виконавчих проваджень, про що свідчать відмітки у матеріалах виконавчого провадження. 27.03.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено в електронному вигляді, сформовану виконавцем у АСВП із накладенням кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, у банки-учасники обміну. У постанові про арешт коштів боржника від 24.04.2023 державним виконавцем зазначалося про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім) кошті в, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. Зазначає, що Законом України «Про виконавче провадження» зазначено перелік коштів на які забороняється звертати стягнення та накладати арешт на кошти на рахунках. У разі наявності у боржника рахунку із спеціальним режимом використанню банк у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, був зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту. Державний виконавець зазначила, що станом на 24.04.2023 на адресу відділу з банківських установ повідомлення про цільове призначення рахунку не надходило та не повернуто постанову виконавця без виконання. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Оскільки під час перевірки майнового стану боржника виявлено наявність рахунків у банківській установі AT «Ощадний банк», який не входив до переліку банків-учасників обміну АСВП, то державним виконавцем 05.04.2023 винесено постанову про арешт коштів боржника та скеровано для виконання до AT «Ощадбанку» у паперовому вигляді. Щодо посилання боржника на те, що виконавець у постанові не зазначив опис майна боржника, зазначає, що опис та арешт майна проводиться виконавцем для передачі цього певного майна на електронні торги для подальшої реалізації цього майна. Станом на 24.04.2023 державним виконавцем не проводились виконавчі дії щодо вилучення майна чи коштів боржника для подальшої їхньої реалізації. Державний виконавець наводить підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначає, що всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до наведено вище, відсутні підстави для зняття арешту з коштів боржника.

28.04.2023 учасники розгляду скарги у судове засідання не з`явилися.

Від представника скаржника Золочівського В.П. надійшла заява про розгляд скарги у його відсутності, де останній просив скаргу задовольнити у повному обсязі.

Від державного виконавця Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Костюк Т.А. надійшла заява про розгляд скарги у її відсутності.

Від стягувача ОСОБА_1 також надійшла заява, де останній просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали скарги, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 04.08.2022 позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львіввугілля» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди задоволено частково: визнано незаконним та скасовано наказ №540-к від 26.10.2021, виданий т.в.о. генерального директора ДП «Львіввугілля» Акімовим О. А. та наказ №169-к від 26.10.2021, виданий в. о. директора ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львівугілля» Корнилом С. про звільнення ОСОБА_1 з посади головного інженера ВП «Шахти Лісова» ДП «Львіввугілля» в частині визначення днів прогулу з 06.09.2021 по 07.09.2021 та 23.10.2021 по 26.10.2021; змінено дату звільнення з роботи ОСОБА_1 з посади головного інженера з 06.09.2021 на 30.10.2021; стягнено з Державного підприємства «Львіввугілля» 908 гривень 20 копійок судового збору на користь держави; стягнено з Державного підприємства «Львіввугілля» на користь ОСОБА_1 6000, 00 копійок витрат на правову допомогу; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 28.02.2023 задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 ; вищезазначене рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04.08.2022 скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ДП «Львіввугілля», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача т.в.о. генерального директора ДП «Львіввугілля» ОСОБА_2 , відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», в.о. директора ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» Корнила Сергія Васильовича, первинної профспілкової організації відокремленого підрозділу «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» Львівської територіальної організації профспілки працівників вугільної промисловості, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди - задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ №540-к від 26.10.2021, виданий т.в.о. генерального директора ДП «Львіввугілля» Акімовим О.А. іа наказ №169-к від 26.10.2021, виданий в.о. директора ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» Корнилом С.В. про звільнення ОСОБА_1 з посади головного інженера ВП «Шахти Лісова» ДП «Львіввугілля»; поновлено ОСОБА_1 на посаді головного інженера відокремленого підрозділу «Шахта Лісова» ДП «Львіввугілля» з 07.09.2021; стягнуто з ДП «Львіввугілля» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 557437, 29 грн, з вирахуванням із цієї суми податків та інших обов`язкових платежів; стягнуто з ДП «Львіввугілля» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000, 00 грн; у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Також судом встановлено, що 28.02.2022 були видані виконавчі листи №459/3790/21: про стягнення з ДП «Львіввугілля» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 557 437,29 грн з вирахування із цієї суми податків та інших обов`язкових платежв; про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного інженера ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» з 07.09.2021; про стягнення з ДП «Львіввугілля» 25 000, 00 грн. витрат з правничої допомоги; про стягнення з ДП «Львіввугілля» 10 000, 00 грн. моральної шкоди.

27.03.2023 державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень за вищезазначеними виконавчими листами, а відтак на виконанні у Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходяться виконавчі провадження: АСВП №71399512 з виконання виконавчого листа щодо стягнення з ДП "Львіввугілля" у користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 557437,29 грн.; АСВП № 71398661 з виконання виконавчого листа про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного інженера ВП "Шахта Лісова" ДП "Львіввугілля" з 07.09.2021; АСВП №71400300 з виконання виконавчого листа щодо стягнення з ДП "Львіввугілля" у користь ОСОБА_1 боргу в сумі 25000,00 грн; АСВП №71399066 з виконання виконавчого листа щодо стягнення з ДП "Львіввугілля" у користь ОСОБА_1 боргу в сумі 10000,00 грн.

Того ж дня, державним виконавцем у межах виконавчого провадження №71399512 були винесені постанови про арешт майна та коштів боржника для забезпечення реального виконання рішення суду.

Як встановлено судом з постанови про арешт коштів боржника від 27.03.2023 державний виконавець постановив накласти арешт на грошові кошти (…), крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та звернення на які заборонено законом.

27.03.2023 постанову про арешт коштів боржника було направлено в електронному вигляді, із накладенням кваліфікованого електронного підпису у банки-учасники обміну (банки у яких містяться рахунки боржника).

Окрім цього, 05.04.2023 державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника та скеровано для виконання в АТ «Ощадбанк», оскільки станом на 27.03.2023 у перелік банків учасників обміну в автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП) АТ «Ощадбанк» не входив.

Державний виконавець надала суду докази того, що 28.03.2023 представником боржника наручно були отримані постанови про відкриття виконавчих проваджень, де вказані ідентифікатори доступу до виконавчого провадження.

Відтак, судом встановлено, що сторони, зокрема і боржник були повідомлені про відкриття виконавчого провадження та їм був наданий ідентифікатор доступу до виконавчого провадження, де вони мали можливість ознайомитися з рухом такого виконавчого провадження.

Представник ДП «Львіввугілля» звертався до державного виконавця зі заявою про зупинення виконання судового рішення в порядку ст. 436 ЦПК України, у зв`язку з поданням касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного суду від 28.02.2023.

Окрім цього, 03.03.2023 ДП «Львіввугілля» звернулося із заявою до Львівського апеляційного суду про роз`яснення його постанови від 28.02.2023.

29.03.2023 ДП «Львіввугілля» зверталося до державного виконавця з заявою про відкладення проведення виконавчих дій у зв`язку зі зверненням останнього до Львівського апеляційного суду з заявою про роз`яснення постанови від 28.02.2023.

Проте, державний виконавець підстав для зупинення та відкладення здійснення виконавчих дій не встановила, вважає, що виконала свої обов`язки, покладені на неї Законом України «Про виконавче провадження» та здійснила заходи для забезпечення реального виконання рішення суду.

Представник скаржника вважає, що державний виконавець не провів усіх необхідних заходів перед винесенням постанови про арешт коштів та майна боржника, не взяв до уваги заяв боржника про відкладення проведення виконавчих дій, а, відтак, передчасно виніс постанови про накладення арешту на майно та кошти боржника, чим порушив його права, тому вважає такі дії державного виконавця неправомірними, що і стало приводом для звернення ДП «Львіввугілля» з даною скаргою до суду.

При постановленні ухвали за наслідками розгляду даної скарги суд керується наступним.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Статтею 129 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією У країни. Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а також рішеннями, які відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Окрім того, згідно з п. 6,7 ч. 3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець під час виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Згідно з ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно ч.2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Отже, у разі наявності у боржника рахунку із спеціальним режимом використання банк у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, був зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Державний виконавець зазначила, що постанова про арешт коштів до неї не поверталася, що свідчить про те, що банк не встановив підстав для повернення такої, оскільки у даному випадку йдеться про стягнення заробітної плати.

З системного аналізу наведених вище норм права судом встановлено, що державним виконавцем у встановлений строк було відкрито виконавчі провадження з виконання ухваленого Львівським апеляційним судом рішення від 28.02.2023. На виконання ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем під час відкриття виконавчого провадження була винесена постанова про арешт майна (коштів) боржника від 05.04.2023. Про відкриття виконавчого провадження сторін було повідомлено наступного дня після його відкриття шляхом вручення (наручно) постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу, де сторони мали можливість ознайомитися з рухом виконавчого провадження та відповідно інформацією про накладення арешту на майно та кошти.

Таким чином, порушень державним виконавцем норм ЗУ «Про виконавче провадження» судом не виявлено.

Щодо зупинення чи відкладення здійснення виконавчих дій у даному виконавчому провадженні, суд зазначає наступне.

Згідно ст.33 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. При наявності таких обставин, за заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову.

Статтею 34 «Про виконавче провадження» передбачені підстави зупинення виконавчих дій,серед яких зокрема проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, (…); зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення; відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника (…), звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником (…); надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення; якщо вони вчиняються до оптового постачальника електричної енергії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії"; затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) якщо стягувач включений до плану санації, тощо.

Судом встановлено, що заява скаржника про відкладення проведення виконавчих дій була зумовлена його зверненням до Львівського апеляційного суду за роз`ясненням судового рішення від 28.02.2023.

Проаналізувавши ст. ст. 33, 34 ЗУ «Про виконавче провадження» судом не встановлено такої підстави для зупинення чи відкладення виконавчої дії, як звернення до суду за роз`ясненням судового рішення.

Відтак, звернення із заявою про роз`яснення судового рішення не зупиняє його виконання і не є підставою для зупинення чи відкладення виконання такого.

Разом з цим, суд також звертає увагу і на те, що відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» вищевказане виконавче провадження також не підлягає зупиненню, оскільки на виконанні перебуває рішення суду про виплату заробітної плати.

Щодо посилання представника скаржника на те, що постанова про арешт була винесена передчасно, оскільки не проводився опис майна (коштів), суд вважає, що такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки державним виконавцем не проводились дії щодо вилучення майна чи коштів боржника для подальшої їх реалізації чи передачі майна на електронні торги.

Посилання скаржника на те, що постанова про арешт коштів боржника від 05.04.2023 була винесена повторно, суд не приймає до уваги, оскільки такі посилання скаржника були спростовані в процесі розгляду скарги, а саме судом було встановлено, що 05.04.2023 державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника та скеровано для виконання в АТ «Ощадбанк», оскільки станом на 27.03.2023 у перелік банків учасників обміну в автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП) АТ «Ощадбанк» не входив, а про існування рахунку боржника в АТ «Ощадбанк» державний виконавець дізналася пізніше. В даному випадку суд не вбачає порушень у діях державного виконавця, оскільки чинне законодавство справді не передбачає заборони винесення кількох постанов про арешт коштів боржника, якщо вони стосуються різних рахунків, на яких зберігаються такі кошти.

Відтак, судом встановлено, що державний виконавець дотримався встановлених законом приписів, порушень судом не встановлено.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого,і визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки судом не встановлено порушень законодавства при виконанні вищезазначеного рішення суду з боку державного виконавця, суд дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 442, 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги Державного підприємства «Львіввугілля» про визнання неправомірними дій державного виконавця Сокальського відділу Державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Костюк Тетяни Андріївни щодо арешту коштів боржника у виконавчому провадженні №71399512, визнання неправомірною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 05.04.2023 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 28.04.2023.

Суддя: М. В. Мельникович