Справа №443/1217/22
Провадження №2/443/79/23
РІШЕННЯ

іменем України

05 травня 2023 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю: секретаря судового засідання Кушнір М.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить: визнати висловлювання ОСОБА_2 від 03.07.2022 року стосовно неї як образливі та такі, що принижують її честь та гідність; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 992,40 грн..

Позовні вимоги мотивує тим, що по сусідству із нею проживає ОСОБА_2 , яка систематично безпричинно зачіпає її, ображає, висловлюється в її адресу нецензурною лайкою. Так, 03.07.2022 року біля 14.00 год. позивачка поверталась із церкви додому разом із відповідачкою. Коли позивачка відійшла від неї на кілька кроків, та почала безпричинно дуже голосно ображати позивачку нецензурними словами. Відповідачка вчинила сварку в ході якої галасувала, лаялася та намагалась принизити її. Вказана сварка відбувалася в присутності інших мешканців села Голдовичі, зокрема ОСОБА_3 . Висловлювання ОСОБА_2 на адресу позивачки, виражене у нецензурній, зневажливій, непристойній, принизливій, брутальній формі є образливими висловлюваннями, які мають негативний характер, є такими, що принижують її честь і гідність, викликали почуття приниження, сором, сильне психо-емоційне напруження. Емоції викликані словами відповідачки негативно вплинули на стан здоров`я позивачки та завдали моральної шкоди, яка виразилась у моральних стражданнях та переживаннях, порушені душевної рівноваги.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 19.10.2022 року позовну заяву залишено без руху.

24.10.2022 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 28.10.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

23.11.2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання просить у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що все викладене у позовній заяві є надуманим, перекрученим та не відповідає дійсності. Дійсно, був такий випадок, що відповідачка із своїм чоловіком та іншими односельчанами поверталися із богослужіння, яке відбувалося у їхній сільські церкві. По переду них, за декілька метрів йшла позивачка та ОСОБА_3 . Вони розмовляли про те, що у Львові помер чоловік, уродженець їхнього села, якого родичі вирішили поховати не у Львові де він проживав, а привезли у їхнє село, де поховали на сільському цвинтарі. Відповідачка сказала, що ОСОБА_1 наполягала на тому, щоб церковний касир взяла від родичів померлого 5000 грн. за те, що померлого поховали на їхньому цвинтарі, оскільки він за життя не давав гроші на потреби церкви, але внучка покійного внесла в касу церкви 4000 грн. Крім того вона сказала, що чоловік позивачки на цвинтарі порізав дерева, які забрав собі додому на дрова, то також міг би заплатити за них, внісши в касу церкви певну суму грошей, адже дрова на даний час дорогі. Почувши це, позивачка повернулася лицем до відповідачки та сказала, що вона не права, що вона скандалістка, і що всі люди знають яка вона є, на що вона відповіла, що дійсно її всі знають, оскільки вона 48 років пропрацювала медсестрою приймального відділення Жидачівської ЦРЛ та ні з ким не мала непорозумінь. Позивач у відповідь на те, що вона відповіла їй, почала ображати її, обізвала «сліпак», оскільки вона являється інвалідом по зору та виражалася до неї у нецензурній формі. Натомість, вона не ображала ОСОБА_1 та не промовила жодного нецензурного слова.

Ухвалою від 29.12.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд по суті.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, зазначивши, що відповідач обізвала її «курвою». Просила позов задоволити.

Відповідач у судовому засіданні позов заперечила, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Просила у позові відмовити повністю.

Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про відмову в задоволенні позову з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 28 Конституції України та ст. 270 ЦК України фізична особа має право, зокрема, на повагу до гідності та честі.

Також, статтею 32 Конституції України проголошено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

У частині 1 ст. 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

Відповідно до ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Як зазначено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі Постанови) чинне законодавство не містить визначення понять честі, гідності чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності; з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Відповідно до п. 15 Постанови, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відтак, предметом доказування у справах про захист честі, гідності та ділової репутації особи є доведення суду наявності в сукупності всіх зазначених обставин, а відповідно і складу правопорушення у діях відповідача, що дає підстави для задоволення позову. Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення призводить як до відсутності самого правопорушення, так і до відмови у задоволенні позову.

Згідно з п.18 Постанови, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 761/7795/17.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні дала покази про те, являється сусідкою ОСОБА_1 того недільного дня вона разом із ОСОБА_1 та іншими односельчанами йшли із церкви. ОСОБА_2 йшла позаду них. В подальшому ОСОБА_1 призупинилась, а вона пішла вперед. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувалась розмова, однак вона не чула чи висловлювала ОСОБА_2 словесні обрати, а саме чи обзивала ОСОБА_1 . Перебуваючи вдома, її чоловік повідомив, що бачив ОСОБА_1 , яка йшла по вулиці та говорила сама до себе про те, що її хтось образив.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дав покази про те, що являється чоловіком ОСОБА_2 . Того дня він з дружиною та іншими односельчанами поверталися із церкви, між його дружиною та ОСОБА_1 відбувся словесний конфлікт, під час якого його дружина не ображала ОСОБА_1 та не висловлювалася в її сторону нецензурною лексикою. Натомість ОСОБА_1 обізвала його дружину «сліпаком».

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання про необґрунтованість позовних вимог, оскільки доводи позовної заяви не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачемне надано жодного доказу, який би підтверджував обставини, зазначені позивачем, тобто не доведено факту поширення відповідачем образливих висловлювань, які позивач просить визнати як образливі та такі, що принижують її честь та гідність, та відповідноі завдання їй моральної шкоди, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12,81, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 травня 2023 року.

Головуючий суддя С.І. Сливка