ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2889/23 Справа № 203/1464/22 Суддя у 1-й інстанції - Кондрашов І.А. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту»

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

09 травня 2022 року ТОВ Будинок Комфорту звернувся до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. в розмірі 105 202,20 грн. за договором №001.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що 07.12.2020 між ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 було укладено договір №001 оренди майна з правом викупу шляхом обміну електронними повідомленнями та підписання його у порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного договору, Товариство взяло на себе обов`язок передати ОСОБА_1 телевізор (LCDtv46-52 SAMSUNG UE50TU7090UXUA), а остання, в свою чергу, сплати вартість його оренди (строк оренди 12 місяців; щомісячний платіж 3 069,00 грн., вартість об`єкта оренди при його викупі за 12 місяців складає 36 828,00 грн.).

З огляду на те, що позивачем виконано умови договору, а саме передано товар ОСОБА_1 , однак останньою допущено порушення взятих на себе зобов`язань, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 105 202,20 грн. яка складається з: 33 640,00 грн. сума прострочених орендних платежів; 17 914,20 грн. сума пені за прострочені орендні платежі; 16 820,00 грн. сума штрафу за розірвання договору; сума вартості об`єкта оренди 36 828,00 грн., позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Рішенням Новомоськовського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2022 року позов ТОВ «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишено без задоволення (а.с.48).

Не погодившись із рішенням суду, ТОВ «Будинок Комфорту», звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив, рішення суду 1 інстанції скасувати, і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.53-55).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем до позовної заяви долучено роздруківки договору №001 оренди майна з правом викупу від 07.12.2020 та анкету-згоду клієнта від 06.12.2020 з незаповненою графою «E-mail», в яких відсутній підпис відповідача (власний чи електронний), а також не надано відповідного підтвердження проставлення електронного підпису, у тому числі із застосуванням одноразового ідентифікатора, у зв`язку з чим, ці роздруківки не можуть вважатися належними, допустимими та достовірними доказами на підтвердження факту укладення зазначеного договору.

Документ із назвою «Послідовність дій ТОВ «Будинок Комфорту» щодо укладення згаданого договору в інформаційно-телекомунікаційній системі (Log-file) без відповідного датування, суд не може визнати у якості належного та достовірного доказу укладення договору зі сторони відповідача, адже відображає односторонню дію позивача і не слугує беззаперечним підтвердженням вчинення відповідачем будь-яких дій щодо волевиявлення на укладення договору.

Роздруківка електронного листа від 07.12.2020 не може визнаватися підтвердженням укладення договору, адже відсутні будь-які докази, які б свідчили, що зазначена електронна адреса належить відповідачу.

Надана позивачем копія експрес-накладної ТОВ «НОВА ПОШТА» № 5197 від 07.12.2020 року про надсилання об`єкта оренди - телевізора (LCDtv46-52 SAMSUNG UE50TU7090UXUA) не містить підтвердження отримання відповідачем як одержувачем такого.

Надані суду Правила надання майна у оренду ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ», затверджені наказом директора зазначеного товариства № 235 від 01.07.2020, не містять жодних позначок, що свідчили б про ознайомлення відповідача з цими правилами.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано належних доказів на обґрунтування заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.202, ч.3 ст.203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як визначено ч.1 ст.205, ч.1 ст.207 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Положеннями ч.1 ст.626, ч1. ст.634 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.2 ст.639 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач покликається на укладення з відповідачем наведеного вище договору в електронній формі у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію».

Водночас згідно із абз.2 ч.2 ст.1 Закону України «Про електронну комерцію» дія цього Закону не поширюється на правочини, якщо однією із сторін є фізична особа, яка не зареєстрована як фізична особа - підприємець та реалізує або пропонує до реалізації товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-комунікаційних систем, крім випадків, коли сторони прямо домовилися про застосування положень цього Закону до правочину.

На виконання зазначених вимог закону відсутні будь-які докази про те, що сторони прямо домовилися про застосування положень цього Закону до договору оренди майна з правом викупу.

Доводи апелянта в скарзі про те, що відповідач підписуючи договір оренди майна з правом викупу прийняв всі умови договору, а тому має відповідати за їх невиконання, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення суду, з огляду на наступне.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у ст. 3 ЦК України.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Роздрукований стороною позивача договір №001 оренди майна з правом викупу від 07.12.2020 та анкета-згода клієнта від 06.12.2020 з незаповненою графою «E-mail», в яких відсутній підпис відповідача (власний чи електронний), а також не надання відповідного підтвердження проставлення електронного підпису, у тому числі із застосуванням одноразового ідентифікатора, на думку суду, є не належними, допустимими та достовірними доказами на підтвердження факту укладення зазначеного договору.

Позивачем в позові зазначалось, що відповідачу відповідно до його заяви та укладеного між сторонами договору, був направлений товар, проте доказів, що ОСОБА_1 його отримала під підпис, матеріали справи не містять.

Згідно ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд 1 інстанції дійшов обгрунтованих висновків, з чим погоджується і апеляційний суд, що позивачем не надано належних доказів на обґрунтування заявлених вимог.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: