С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/1282/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

10 квітня 2023 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивача - ОСОБА_2.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Яцишин Андрій Миколайович.

ІI. Описова частина

ОСОБА_1 у вересні 2022 року звернувся в Солом`янський районний суд м. Києва з позовом до АТ КБ «Приватбанк» з вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 07.10.2022 в справі було відкрито спрощене позовне провадження.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що 21 березня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Яцишина А.М.було вчинено виконавчий напис №755, яким стягнуто з нього кредитну заборгованість у сумі 583921,99 доларів США на користь АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором від 14.11.2006.

22 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2.

Позивач зазначає, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки зазначений виконавчий напис вчинено на підставі розрахунку заборгованості, який не відповідав вимогам закону, а також щодо вимог, відносно яких пройшов строк позовної давності.

Зокрема, Позивач визнав, що між ним та АТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір №K3V0GP15005191 від 14.11.2006, згідно з яким Банк надав йому кредит в сумі 80000 доларів США.

У зв`язку з порушенням Позивачем графіку погашення заборгованості КБ «Приватбанк» 16 грудня 2010 року Банк направив йому вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі в строк до 15.01.2011, тобто змінив строк надання кредиту. Відтак, з 15.01.2011 Банк не мав права нараховувати проценти, передбачені договором, за користування кредитними коштами.

Всупереч цій позиції, розрахунок заборгованості Позивача, наданий Відповідачем приватному нотаріусу разом із заявою про вчинення виконавчого напису, містив також заборгованість за процентами, нарахованими і за період з 16.01.2011 по 29.01.2019, що є очевидно безпідставним.

Крім того, Позивач вважає, що виконавчий напис також вчинений щодо заборгованості, щодо якої пройшли строки позовної давності, що суперечить ст. 88 Закону України «Про нотаріат»

З огляду на викладене Позивач просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

23 січня 2023 року до суду надійшов відзив АТ КБ «Приватбанк», в якому представник Відповідача заперечував проти позову. Зазначив, що жодних розрахунків, доказів невідповідності чи відсутності боргу перед Банком, платіжних документів на підтвердження повного або часткового виконання своїх зобов`язань за кредитним договором Позивачем не надано. Крім того, договір іпотеки, укладений між сторонами 14.11.2006, не був розірваний, припинений, невизнаний в судовому порядку недійсним, а отже його дійсність презюмується. А тому договір іпотеки дії до повного виконання зобов`язань за кредитним договором.

Треті особи письмових пояснень суду не подали.

У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав.

Відповідач та треті особи представництва своїх інтересів у судовому засіданні не забезпечили.

Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Вивчивши письмові докази та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

14 листопада 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №K3V0GP15005191, відповідно до умов якого Позивач отримав в кредит 80000 доларів США строком до 14.11.2026.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 14.11.2006 був укладений договір іпотеки №K3V0GP15005191, згідно з яким іпотекодавець надав в іпотеку банку належне йому нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

21 березня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис №755, яким запропоновано задовольнити вимоги АТ «Приватбанк» в розмірі 583921,99 доларів США за кредитним договором №K3V0GP15005191 від 14.11.2006 шляхом звернення стягнення іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з розрахунком заборгованості, складеним КБ «Приватбанк», та доданим до заяви про вчинення виконавчого напису, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №K3V0GP15005191 від 14.11.2006 складалася з:

-заборгованості за тілом кредиту в сумі 77117,33 доларів США;

-заборгованості за нарахованими процентами за період з 14.11.2006 по 29.01.2019 в сумі 112330,22 доларів США;

-заборгованості за комісією в сумі 33068,29 доларів США;

-заборгованості за пенею в сумі 361406,15 доларів США.

У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1048 Цивільного кодексу України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Встановлено, що 16 грудня 2010 року ПАТ КБ «Приватбанк» у зв`язку з порушеннями Позивачем сплати щомісячних платежів за кредитним договором направив йому вимогу про дострокове погашення всієї суми кредиту та нарахованих процентів в строк до 15.01.2011. Таким чином, Банк самостійно змінив строк кредитування ОСОБА_1 за Кредитним договором № K3V0GP15005191 від 14.11.2006, у зв`язку з чим з 16.01.2011 уся сума кредиту з нарахованими процентами набула статусу простроченої.

Таким чином, строк позовної давності за вимогами про стягнення зазначеної заборгованості, в тому числі - шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки закінчилися 16.01.2014. Натомість АТ КБ «Приватбанк» звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису лише 21.03.2019, тобто з пропуском більше ніж на 5 років строку позовної давності. Зазначене свідчить про те, що виконавчий напис вчинено нотаріусом щодо вимог, заявлених поза межами строку позовної давності, що є порушенням положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Крім того, суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у рішенні №444/9519/12 від 28.03.2018 прийшла до висновку про те, що припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування (п. 53 Постанови).

Як наслідок, Суд зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання» (п. 54 Постанови).

Відтак, нарахування ОСОБА_1 заборгованості за процентами в період після закінчення строку дії договору (строку кредитування), тобто починаючи з 16.01.2011, є безпідставним, оскільки АТ КБ «Приватбанк» не має права на отримання від Позивача процентів згідно зі ст. 1048 ЦК України за користування позикою понад установлений строк.

Відтак з цих підстав складений банком розрахунок заборгованості не може вважатися безспірним.

Таким чином, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а тому вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, слід визнати обгрунтованими.

Крім того, згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України стягненню з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 підлягає судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 2, 4, 5, 11, 12, 13, 76 - 82, 109, 110, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, суд вирішив:

1.Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 21 березня 2019 року за реєстровим номером №755, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі Договору іпотеки від 14.11.2006, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 .

2.Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на сплату судового збору в розмірі 992,40 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, адреса: м. Дніпро, вул. Центральна, 6/9.

Третя особа: Яцишин Андрій Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва, адреса: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 8, кв. 127.

Суддя: