Справа № 450/2420/22 Провадження № 2/450/160/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, яка виникла у зв`язку з невиконанням останнім умов договору № 01/10 від 01 жовтня 2021 року в частині оплати виконаних робіт, яка становить 102653 грн. 67 коп. та включає в себе 85000 грн. основної заборгованості, 9051 грн. 20 коп. інфляційних втрат, 894 грн. 25 коп. 3 % річних, 7708 грн. 22 коп. пені

Мотивував свої вимоги тим, що 01 жовтня 2021 року між сторонами укладено вищезгаданий договір, ціна якого становила 85000 грн. Зауважив, що він виконав свої обов`язки згідно договору, а відповідач виконані роботи прийняв, однак ухиляється від виконання обов`язків щодо оплати. З огляду на вказане, на заборгованість нараховані інфляційні втрати, 3 % річних та пеня. Враховуючи викладене, просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 05 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних в ній.

14 листопада 2022 року від позивача до суду надійшла заява, якою він усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 20 грудня 2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних в ній.

Ухвалою від 09 січня 2023 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

28 лютого 2023 року від позивача до суду надійшли доповнення до позовної заяви, у якому він просив зобов`язати відповідача повернути на його користь товар, який був предметом договору та стягнути з нього 72653 грн. 67 коп.

Ухвалою від 20 березня 2023 року доповнення до позовної заяви залишені без розгляду.

Відповідач неодноразово повідомлявся про судовий розгляд як шляхом направлення поштової кореспонденції, так і шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2021 року між підрядником ФОП ОСОБА_1 та замовником ОСОБА_2 укладено договір № 01/10, згідно якого підрядник зобов`язався надати послуги з виготовлення та поставки товару згідно специфікації (Додаток № 1), а замовник зобов`язався прийняти роботи та оплатити їх вартість.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що вартість послуг по договору складає 85000 грн., які замовник згідно пункту 3.2.1 договору зобов`язався оплатити протягом трьох банківських днів з моменту підписання акту прийому передачі.

Додатком № 1 (специфікацією) до згаданого договору стверджується, що сторони погодили найменування, кількість та вартість товару згідно договору, загальна вартість якого становить 85000 грн.

Актом прийому-передачі від 16 лютого 2022 року стверджується, що підрядник ФОП ОСОБА_1 передав, а замовник ОСОБА_2 прийняв роботи згідно договору № 01/10 від 01 жовтня 2021 року вартістю 85000 грн. без будь-яких претензій та зауважень.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач стверджує, що відповідачем не виконано зобов`язання згідно договору № 01/10 від 01 жовтня 2021 року щодо оплати вартості виконаних робіт у розмірі 85000 грн., а відповідачем будь-яких доказів на підтвердження проведення такої оплати не надано, що свідчить про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 85000 грн. заборгованості, яка виникла у зв`язку з невиконанням ним умов згаданого договору.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що за порушення п. 3.2.1 договору замовник сплачує підряднику пеню в розмірі 10 % від суми, визначеної п. 3.2 договору за кожен день прострочення.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Суд, перевіривши правильність проведення розрахунків пені, інфляційних втрат та 3 % річних, приходить до висновку, що такі розрахунки здійснено позивачем правильно та у відповідності до чинного законодавства, у зв`язку з чим з відповідача на його користь підлягає стягненню 9051 грн. 20 коп. інфляційних втрат, 894 грн. 25 коп. 3 % річних, 7708 грн. 22 коп. пені. Натомість відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, якими би спростовувалися розрахунки позивача.

З огляду на зазначене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 102653 грн. 67 коп. заборгованості, що включає в себе 85000 грн. основної заборгованості, 9051 грн. 20 коп. інфляційних втрат, 894 грн. 25 коп. 3 % річних, 7708 грн. 22 коп. пені.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1026 грн. 54 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 279-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 549, 611, 625 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 102653 грн. 67 коп. заборгованості, що включає в себе 85000 грн. основної заборгованості, 9051 грн. 20 коп. інфляційних втрат, 894 грн. 25 коп. 3 % річних, 7708 грн. 22 коп. пені.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 1026 грн. 54 коп. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.