ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2/362/522/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.02.23 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретаря Берковської Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на утримання майна,
27.07.2022 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області від Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на утримання майна, за підсудністю згідно з ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2022 року.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , у якому просив стягнути з відповідача на його користь частину витрат зі сплати житлово-комунальних послуг в розмірі 186 069,10 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 860,70 грн.
Свої вимоги обгрунтовував тим, що він та відповідач є співвласниками житлового будинку загальною площею 577,0 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частках - по частині в кожного. Частки в натурі не виділені.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21.04.2020 року в справі №757/66376/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 стягнуто з відповідача на користь позивача 196 200,00 грн у відшкодування витрат на охорону (збереження) житлового будинку, понесених позивачем за період з вересня 2016 року по жовтень 2019 року в сумі 446 800 грн, тобто по 223 400 грн з кожного співвласника, з урахуванням частково компенсованих йому відповідачем витрат в розмірі 27 200 грн.

Проте, за період з 2016 року по грудень 2019 року ним були понесені також витрати зі сплати житлово-комунальних послуг: з постачання природного газу в розмірі 223 299,03 грн; з постачання електричної енергії в розмірі 180 103,50 грн. Крім того, витрати з охорони майна (послуги спостереження за системи ТС за допомогою ЦС), що надає ТОВ «Охорона-Комлекс ЄС») в розмірі 1 200 грн за період - листопад та грудень 2019 року. Загальна сума вказаних витрат становить 404 602,53 грн, тобто по 202 301,27 грн з кожного співвласника.

При цьому, зазначав, що відповідач частково відшкодувала йому вказані понесені ним витрати, перерахувавши на його банківський рахунок суму в розмірі 43 432,17 грн, з яких 27 200 грн у якості відшкодування послуг та на охорону (збереження майна), яка була стягнута рішення суду в справі №757/66376/19-ц.

Однак, решту витрат зі сплати житлово-комунальних послуг з постачання природного газу та постачання електричної енергії, а також послуг з охорони, загальна сума яких становить 186 069,10 грн (із розрахунку: 202301,27 грн - (43 432,17 грн - 27 200 грн) =186069,10 грн) відповідач не відшкодовує.

Таким чином, позивач вважає, що з урахуванням відшкодованих відповідачем понесених ним витрат у розмірі 43 432,17 грн, відповідач має сплатити на його користь 186 069,10 грн.

Крім того, позивач поніс судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 860,70 грн.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху з надання строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків у встановлений законом строк (а.с. 120-121).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в даній справі (а.с.125).

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Позивач подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила. При цьому, своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалася.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених п. п.1-4 частини 1 зазначеної статті.

Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з?явилася та причини неявки не повідомила, відзиву не подала та позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з ухвалення заочного рішення на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2013 року в справі № 362/4645/13-ц за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право власності по 1/2 частині житлового будинку, загальною площею 577,0 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за кожним (а.с. 11-13).

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на охорону (збереження) житлового будинку (а.с.15).

Згідно з рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21.04.2020 року в справі №757/66376/19-ц позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 196 200,00 грн у відшкодування витрат на охорону (збереження) житлового будинку, понесених позивачем за період з вересня 2016 року по жовтень 2019 року в сумі 446 800 грн, тобто по 223 400 грн з кожного співвласника, з урахуванням частково компенсованих йому відповідачем витрат в розмірі 27 200 грн (а.с. 15-17).

Звернувшись до суду з даним позовом до ОСОБА_2 , позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати зі сплати житлово-комунальних послуг, а саме: за постачання природного газу та електричної енергії за період з 2016 року по грудень 2019 року та витрати з охорони майна за листопад та грудень 2019 року.

Згідно з наданим позивачем розрахунком ним понесені такі витрати: за період з 2016 року по грудень 2019 року за постачання природного газу - 223 299,03 грн, а за постачання електричної енергії - 180 103,50 грн; за охорону майна за листопад та грудень 2019 року - 1 200 грн. Загальна сума вказаних витрат становить 404 602,53 грн (404 602,53 : 2 = 202 301,27), тобто по 202 301,27 грн з кожного співвласника.

На підтвердження понесених позивачем витрат зі сплати житлово-комунальних послуг та витрати з охорони майна, останній надав дублікати квитанцій АТ КБ «ПриватБанку» та платіжних доручень АТ «ОТП Банк» (а.с.18-98).

Відповідно до остаточного розрахунку наданого позивачем стягненню з відповідача на його користь підлягає 186 069,10 грн, враховуючи часткове відшкодування відповідачем понесених позивачем витрат у розмірі 43 432,17 грн, з яких 27 200 грн у відшкодування послуг та на охорону (збереження майна), яка була стягнута рішення суду в справі №757/66376/19-ц, а саме: 202301,27 грн - 43 432,17 грн - 27 200 грн =186 069,10 грн.

Заявляючи позовні вимоги до відповідача, позивач просив стягнути з відповідача на його користь частину витрат зі сплати житлово-комунальних послуг в розмірі 186 069,10 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч.4 ст.544 ЦК України).

За змістом п.5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства.

Як передбачено в п. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна.

Отже, аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).

Так, сторони є співвласниками житлового будинку і відповідно до закону зобов`язані брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, в тому числі й оплачувати житлово-комунальні послуги.

Відповідач, як і позивач є власником частини житлового будинку.

Позивач за період з 2016 року по грудень 2019 року поніс витрати на житлово-комунальні послуги: з постачання природного газу в розмірі 223 299,03 грн та з постачання електричної енергії в розмірі 180 103,50 грн, а також витрати за охорону майна за листопад та грудень 2019 року в розмірі 1200 грн, на загальну суму 404 602,53 грн, що підтверджується дублікатами квитанцій АТ КБ «ПриватБанку» та платіжних доручень АТ «ОТП Банк» (а.с.18-98).

Оскільки загальна сума понесених позивачем витрат становить 404 602,53 грн, відповідно частина цієї суми складає 202 301,27 грн (404 602,53 : 2 = 202 301,27).

Як встановлено судом і не заперечується позивачем, відповідач в добровільному порядку відшкодувала позивачу частину понесених ним витрат в розмірі 43 432,17 грн, з яких 27 200 грн у відшкодування послуг та на охорону (збереження майна), яка була стягнута рішення суду в справі №757/66376/19-ц.

Отже, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 186 069,10 грн (202 301,27 грн - 43 432,17 грн - 27 200 грн =186 069,10 грн).

За таких обставин, враховуючи вищенаведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 частини витрат зі сплати житлово-комунальних послуг в розмірі 186 069,10 грн підлягає задоволенню.

У зв?язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 1860,70 грн підтверджується квитанцією № 551510041 від 15 липня 2021 року (а.с.1).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені по оплаті судового збору в розмірі 1 860,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 322, 360, 526 ЦК України, статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 89, 141, 178, 206, 223, 258, 259, 264, 265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на утримання майна - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину витрат зі сплати житлово-комунальних послуг в розмірі 186 069,10 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені по оплаті судового збору в розмірі 1 860,70 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код (ПНОКПП): НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний код (ПНОКПП): НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко