РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/6018/21

Провадження № 22-ц/4815/360/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

учасники справи:

позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача АТ "СК" Аха Страхування", правонаступником якого є ПрАТ "СК "АРКС",

розглянувши апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Каплі Аліни Степанівни на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2022 року (ухвалене у складі Мельничук Н.В.) у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача АТ "СК" Аха Страхування", правонаступником якого є ПрАТ "СК "АРКС", про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

У 2022 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Ю.ЕС.АЙ.» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 25.04.2019 року близько 23 год. 10 хв., у м. Київ по вул. Сім`ї Сосніних, 15, сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля «Audi», р.н. НОМЕР_1 , та автомобіля «Lexus», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .. Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Audi», р.н. НОМЕР_1 , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія «Lexus», р.н. НОМЕР_2 , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ №151246836, виданий АТ «Аха Страхування» та який діяв на момент ДТП 25.04.2019 року. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Lexus», р.н. НОМЕР_2 , що підтверджується постановою Святошинського районного суду міста Києва у справі №759/8445/19 від 06.06.2019 року. Згідно з умовами Договору добровільного страхування наземного транспорту №18.250020.0601-0325 від 22.12.2018 року, на підставі страхового акту № 19.0601-027 від 23.05.2019 року, заяви про страхове відшкодування, розрахунку та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Audi», р.н. НОМЕР_1 , склав 438 257,50 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов Договору добровільного страхування №18.250020.0601-0325 від 22.12.2018 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» відшкодувало потерпілому власнику транспортного засобу «Audi», р.н. НОМЕР_1 , витрати на ремонт в розмірі 438 257, 50 грн., що підтверджується платіжними дорученнями 16610 від 03.06.2019 року, №16665 від 04.06.2019 року, №16709 від 05.06.2019 року,№16767 від 06.06.2019 року, №16843 від 07.06.2019 року, №17133 від 14.06.2019 року, №17264 від 18.06.2019 року, №17374 від 19.06.2019 року, №17399 від 20.06.2019 року. Під час дослідження страхового випадку стало відомо, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Lexus», р.н. НОМЕР_2 , була застрахована в АТ "СК "Аха Страхування" за полісом № 151246836 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач звернувся до АТ "СК "Аха Страхування" з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на суму 438257,50 грн., у відповідь на яку АТ "СК "Аха Страхування" здійснило виплату у розмірі 241 795,60 грн.. Франшиза згідно полісу №151246836 АТ «СК «Аха Страхування" становить 2 000,00 грн. Невідшкодованою залишилася сума в розмірі 198 461, 90 грн., яка становить суму даного позову. Просив позовні вимоги задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 , 198461,90 грн. шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та судовий збір в сумі 22710,00 грн.

Рішенням Березнівського районного суд Рівненської області від 21 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на час настання страхового випадку була застрахована в СК «Аха Страхування» на підставі полісу страхування цивільно-правової відповідальності, то позивач у разі незгоди з виплатою йому вартості компенсації має право звернутися до СК «Аха Страхування» з відповідним позовом. При цьому, саме страховик після виплати страхового відшкодування має право регресної вимоги до особи, яка завдала шкоди, у разі наявності для цього правових підстав визначених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, представник ФОП ОСОБА_1 адвокат Капля А.С. оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відшкодування понесених позивачем збитків має здійснюватися страховою компанією ОСОБА_2 , оскільки в останньої відсутній такий обов`язок, в силу законодавчого обмеження щодо відшкодування шкоди, зокрема, врахуванням зносу транспортного засобу при відшкодуванні витрат на його відновлення.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позивні вимоги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.04.2019 року близько 23 год. 10 хв., в м. Києві по вул. Сім`ї Сосніних, 15, сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля «Audi», р.н. НОМЕР_1 , та автомобіля «Lexus», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 ..

Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Lexus», р.н. НОМЕР_2 , що підтверджується чинною постановою Святошинського районного суду міста Києва від 06.06.2019 року у справі №759/8445/19.

На момент ДТП, транспортний засіб «Audi», р.н. НОМЕР_1 , був застрахований в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №18.250020.0601-0325 від 22.12.2018 року, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого автомобіля.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія «Lexus», р.н. НОМЕР_2 , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ №151246836, виданий АТ "СК" Аха Страхування".

Згідно з умовами Договору добровільного страхування наземного транспорту №18.250020.0601-0325 від 22.12.2018 року, на підставі страхового акту № 19.0601-027 від 23.05.2019 року, заяви про страхове відшкодування, розрахунку та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Audi», р.н. НОМЕР_1 , склав 438 257,50 грн..

Згідно звіту № 0042-АС про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику автомобіля «Audi», р.н. НОМЕР_1 , складеного 14.05.2019 року експертом - ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 458440,42 грн., а з урахуванням зносу - 241795,60 грн..

У матеріалах справи відсутні відомості про оспорення відповідачем вартості відновлювального ремонту автомобіля «Audi», р.н. НОМЕР_1 . Про призначення судом відповідної експертизи відповідач не заявляв.

ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» відшкодувало потерпілому власнику транспортного засобу «Audi», р.н. НОМЕР_1 , витрати на відновлення автомобіля в розмірі 438 257,50 грн., що підтверджується платіжними дорученнями 16610 від 03.06.2019 року, №16665 від 04.06.2019 року, №16709 від 05.06.2019 року,№16767 від 06.06.2019 року, №16843 від 07.06.2019 року, №17133 від 14.06.2019 року, №17264 від 18.06.2019 року, №17374 від 19.06.2019 року, №17399 від 20.06.2019 року,

Позивач звернувся до АТ "СК "Аха Страхування", яке наразі найменується ПрАТ "СК "АРКС", з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на суму 438257,50 грн..

АТ "СК "Аха Страхування" здійснило виплату позивачу у розмірі 241 795,60 грн., яка розрахована з урахуванням зносу автомобіля та франшизи.

Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2021 року залучено до участі у даній справі фізичну особу-підприємця - ОСОБА_1 , як правонаступника ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», на підставі укладеного між ними договору про відступлення права вимоги.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача різницю між сплаченою власнику транспортного засобу «Audi», р.н. НОМЕР_1 , сумою страхового відшкодування (438257,50 грн.) та відшкодуванням, яке отримане від його страховика, з урахуванням зносу автомобіля у розмірі 241 795,60 грн..

Згідно зі ст.ст. 979, 980, 993, 1188 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з:

1.)життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування);

2.)володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування);

3.)відшкодування шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1.)шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2.)за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3.)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.ст. 6, 9, 16, 25, 27 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як зазначалося Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 , як власника автомобіля «Lexus», р.н. НОМЕР_2 , на час настання страхового випадку була застрахована в АТ "СК "Аха Страхування" на підставі полісу №ОСЦПВВНТЗ №151246836 то позивач у разі незгоди з розміром компенсації має право звернутися до СК «Аха Страхування» з відповідним позовом. При цьому, саме страховик після виплати страхового відшкодування має право регресної вимоги до особи, яка завдала шкоди, у разі наявності для цього правових підстав визначених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З такими висновками колегія суддів погодитися не може.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 вказано, що суд касаційної інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з товариства, працівник якого є винуватцем ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

У постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20) зроблено висновок, що відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди, суди не звернули уваги, що різниця між виплаченою ОСОБА_1 страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин саме ОСОБА_2, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 522/15636/16-ц (провадження № 61-1819св17) зазначено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягали заміні, апеляційний суд правильно визначив розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача та зробив обґрунтований висновок про те, що на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу.

З наведеного вбачається, що за полісами обов`язкового страхування, обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу і за обставин даної справи у страховика відповідача не виникло обов`язку щодо повного відшкодування шкоди.

Різниця між виплаченою позивачем страховою сумою та компенсацією страховика винної у ДТП особи, зумовлена законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди, зокрема, врахуванням зносу транспортного засобу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним його ремонтом.

Тому, саме ОСОБА_2 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою здійсненою його страховиком.

Суд першої інстанції, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, не врахував відповідні висновки, які викладені у зазначених постановах Верховного Суду, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Разом з цим, обґрунтованим до стягнення є 196 461,90 грн., що відповідає різниці між сплаченою власнику транспортного засобу «Audi», р.н. НОМЕР_1 , сумою страхового відшкодування (438257,50 грн.) та компенсацією, яка отримана позивачем від страховика відповідача у розмірі 241 795,60 грн..

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Судовий збір за розгляд справи підлягає розподілу між сторонами пропорційно до задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Каплі Аліни Степанівни задовольнити частково.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2022 року скасувати.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 196 461,90 грн. на відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 2247,12 грн. та апеляційне провадження справи у розмірі 3370,68 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.