Справа № 951/161/23
Провадження №2-о/951/10/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Рєпіна К.К.,

присяжних О.І. Прийдун, Р.І. Ріпка.,

за участю секретаря судового засідання Книш Л.Ю.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в смт. Козова заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Козлівська селищна рада Тернопільської області про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуном ,-

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою за участю заінтересованої особи Козлівської селищної ради Тернопільської області, як органу опіки та піклування про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуном, у якій висував вимогу визнати недієздатним ОСОБА_2 , встановити опіку над ОСОБА_2 та призначити ОСОБА_1 його опікуном.

У судовому засіданні судом на обговорення учасників поцесу було постановлено питання щодо повернення вказаної заяви згідно приписів п.1 ч. 4 ст.185 ЦПК України .

Заявник ОСОБА_1 у вирішенні питання щодо повернення заяви покладався на розсуд суду. Вказав , що він вже 5 років доглядає за своїм двоюрідним братом ОСОБА_2 . Заявник проживає у місті Тернопіль, а його двоюрідний брат ОСОБА_2 у смт . Козлів, проте він переодично приїздить до брата та доглядає за ним, а також надає йому фінансову допомогу. Вказав, що ше за братом доглядає його мати ОСОБА_3 , яка постійно проживає з ним у смт. Козлів , проте вона сама теж має інвалідність.

Представник заявника адвокат Жеребецька І.О. у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи. Заявник не заперечував щодо розгляду справи без її участі.

Представник Козлівської селищної ради Тернопільської області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи. Подав клопотання про розгляд справи без їхньої участі, у якій проти задоволення заяви ОСОБА_1 по суті не заперечив.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи , суд вважає, що заява підлягає поверненню згідно приписів п.1 ч. 4 ст.185 ЦПК України , з наступних підстав.

Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1 є двоюрідним братом ОСОБА_2 , останній є інвалідом 2 групи з дитинства довічно , має діагноз помірна розумова відсталість, через психічну хворобу ОСОБА_2 не може розуміти значення своїх дій , керувати ними та потребує опіки, ОСОБА_2 постійно знаходиться під наглядом заявника , заявник дбає про стан здоров`я брата, створюючи йому необхідні побутові умови , ОСОБА_1 проживає за тією ж адресою , що і ОСОБА_2 . Мати хворого не заперечує проти призначення заявника опікуном , вона за станом здоров`я не може належним чином здійснювати догляд за сином, оскільки є інвалідом 2 групи довічно, інших родичів , які б могли здійснювати такий догляд немає.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтею 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Частиною 3 ст. 296 ЦПК України передбачено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Статтею 9 СК України встановлено коло осіб, сімейні відносини між якими регулюються СК України, зокрема це подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі.

Відповідно до частини четвертої статті 2 СК Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї», членами сім`ї особи є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Що стосується тлумачення поняття «близькі родичі», то виходячи з вимог ЦК України, СК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 є двоюрідним братом ОСОБА_2 . Відтак заявник не відноситься до близьких родичів, які вправі звертатися із заявою про визнання особи недієздатною.

У заяві ОСОБА_1 стверджує , що він проживає за тією ж адресою , що і ОСОБА_2 , тобто по АДРЕСА_1 , проте в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вказану обставину. Крім того, у судовому засіданні він вказав, що проживає у м.Тернопіль.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2023/000217030 від 10.01.2023 , заявник зареєстрований у м.Тернопіль.

Доказів проживання однією сім`єю заявника та особи, про недієздатність якого він порушує питання, матеріали справи не містять.

Отже, в порушення приписів частини 3 ст. 296 ЦПК України заяву подано особою, яка не є членом сім`ї або близьким родичем особи, щодо якої порушується питання про визнання її недієздатною.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Враховуючи вищевикладені обставини заяву слід повернути заявнику.

Керуючись ст. ст.13, 185, 293-297,353,354 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Козлівська селищна рада Тернопільської області про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуном - повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду,якщо перестануть існувати обставини,що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24 березня 2023 року.

Суддя К.К. Рєпін

Присяжний О.І. Прийдун

Присяжний Р.І. Ріпка