РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року

м. Рівне

Справа № 559/1257/22

Провадження № 22-ц/4815/71/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Боймиструк С.В.,

судді: Хилевич С.В., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Південного міжрайонного управління водного господарства на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрайонного управління водного господарства про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання роботодавцем рішення суду про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у червні 2022 року звернувся до суду з позовом до Південного міжрайонного управління водного господарства про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання роботодавцем рішення суду про поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що 29 травня 2020 року його було звільнено з роботи у зв`язку із скороченням штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу 29.05.2020 року за № 42-к.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 жовтня 2021 року у справі № 559/2760/20, яке залишено без змін Постановою Рівненського апеляційного суду від 22 березня 2022 року, його було поновлено на роботі, однак рішення суду фактично було виконано лише 02 травня 2022 року.

За розрахунками позивача загальний розмір його середнього заробітку за час затримки виконання рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області про поновлення на роботі становить 31617, 30 грн.

Крім того вказує, що неправомірними діями (бездіяльністю) відповідача йому завдано моральної шкоди, розмір якої оцінює в 30000 грн.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 липня 2022 року позов ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління водного господарства про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання роботодавцем рішення суду про поновлення на роботі задоволено частково.

Стягнуто з Південного міжрайонного управління водного господарства на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду у розмірі 31381 грн. 35 коп., за вирахуванням податків та обов`язкових платежів.

Стягнуто з Південного міжрайонного управління водного господарства на користь ОСОБА_1 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Південного міжрайонного управління водного господарства на користь ОСОБА_1 3473 (три тисячі чотириста сімдесят три) грн.. 40 коп. на повернення сплаченого судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням Південне міжрайонне управління водного господарства подало апеляційну скаргу в якій доводить про його незаконність через порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Вказують, що рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21.10.2021 року по цивільній справі №559/2760/20 за позовом ОСОБА_1 до Дубенського міжрайонного управління водного господарства, Південного міжрайонного управління водного господарства про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу виконано в повному обсязі:

- ОСОБА_1 було поновлено на посаді інженера з використання водних ресурсів І категорії

ОСОБА_2 виплачено усі кошти вказані у рішенні суду, а саме виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 82 346 грн. 55 коп.

Вважають, що у Південного МУВГ відсутні законні підстави здійснювати, будь-які додаткові виплати, які Позивач вимагаєте провести, оскільки це є нецільовим використанням бюджетних коштів. Окрім того такі витрати не передбачені кошторисом Південного МУВГ на 2022 рік, згідно якого працює державна неприбуткова організація.

Зазначають, що Південне МУВГ не ухилялося виконувати вищевказане рішення, а намагалося захистити своє право та зберегти кошти державного бюджету, тобто затримка виконання рішення відбулася з поважних причин.

Доводять, що ОСОБА_1 ніколи не перебував у трудових відносинах із Південним міжрайонним управлінням водного господарства те не переводився у встановленому законом порядку до Південного МУВГ. Тому було не зрозумілим, яким чином можна відновити втрачені права: повернути ОСОБА_1 на роботу, яку він ніколи не виконував у організації, оскільки ніколи не перебував з Південним МУВГ у трудових відносинах. При цьому зауважує, що місце розташування Південного МУВГ та установи - Дубенського МУВГ де працював Позивач до моменту свого звільнення знаходяться у різних містах, що саме по собі є зміною істотних умов праці для працівника.

З метою уникнення неправильного виконання рішення суду, керуючись статтею 271 ЦПК України, Південне МУВГ зверталося до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області із заявою про роз`яснення вищевказаного рішення суду. Ухвалу про розгляд зазначеної заяви прийнято 10 листопада 2021 року. Тому вважають, що період з 22.10.2021 року по 10.11.2021 року включно слід виключити з розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

На думку апелянта були законні підстави відкласти виконання рішення суду, оскільки згідно постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Ониськевич Н.В. від 31.01.2022 та постанови від 15.02.2022 було відкладено виконавчі дії до 01.03.2022 по виконавчому листу №559/2760/20 від 30.11.2021 року (ВП №6825152з).

Визнано неправомірною постанову про відкладення виконавчих дій від 15.02.2022 року, винесену старшим виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Ониськевич Наталією Володимирівною в рамках ВП №68251523 - 11.04.2022. На момент винесення вищевказаних постанов державним виконавцем, в тому числі до 01.03.2022, Південне МУВГ діяло в межах своєї компетенції та рамках діючого законодавства, а тому, просять врахувати та вважати, що затримка виконання рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21.10.2021 по цивільній справі №559/2760/20 у період з 22.10.2021 по 01.03.2022 відбулась з поважних причин.

Крім того зауважує, що ситуація була ускладнена військовою агресією та введенням воєнного стану з 24.02.2022 року, який був продовжений до 21.11.2022 року. Під час розгляду справи Позивач сам підтвердив, що жодного разу не з`являвся у Південному МУВГ з метою свого поновлення на роботі. Окремо вказує на те, що цивільна справа №559/2760/20 перебуває на розгляді у суді касаційної інстанції.

Вимогу позивача щодо стягнення моральної шкоди вважають не обґрунтованою та не підтвердженою належними доказами. Позивач не подав до суду належних та допустимих доказів заподіяння йому моральної шкоди, не довів обставин порушення його нормальних життєвих зв`язків та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, не підтвердив причинно-наслідкового зв`язку між діями Відповідача та негативними змінами, що відбулися у його житті чи здоров`ї.

Зауважують, що після поновлення ОСОБА_1 02 травня 2022 року на посаді інженера з використання водних ресурсів І категорії Південного МУВГ, йому в той же день було повідомлено про необхідність проходження повторного медичного огляду, як працівнику державної установи, який тривалий період часу не працював, що відповідало вимогам трудового законодавства та умовам колективного договору укладеного між адміністрацією Південного МУВГ та ППО Південного МУВГ, з яким Позивач також був ознайомлений. Проте, ОСОБА_1 дану вимогу проігнорував, проходити такий огляд відмовився, документів про його проходження не надав. З 02 травня 2022 року до моменту свого звільнення - 16.06.2022, позивач постійно порушував трудову дисципліну, був відсутній на роботі без поважних причин з 02.06.2022 до 13.06.2022, пояснення надати відмовився, підтверджуючих документів про причини відсутності також не надав. Взагалі, поводив себе нахабно, без дотримання етики спілкування, відмовлявся виконувати доручення керівника за що до нього були застосовані дисциплінарні стягнення у вигляді доган. В останній робочий день (16.06.2022) взагалі не з`явився на роботі, трудову книжку забрав лише 12.07.2022.

Крім зазначеного вказує на помилковий розподіл судових витрат, оскільки задовольняючи позов частково суд зобов`язав відповідача повернути судовий збір на користь позивача у повному обсязі, що не відповідає ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу заперечує викладені у ній доводи, вважає її необґрунтованою, а оскаржуване рішення таким що прийняте з дотримання норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не з`явились і причини неявки визнані судом не поважними.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 29 травня 2020 року було звільнено з роботи у зв`язку із скороченням штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу 29.05.2020 року за № 42-к.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 жовтня 2021 року у справі № 559/2760/20, яке залишено без змін Постановою Рівненського апеляційного суду від 22 березня 2022 року, визнано незаконним і скасовано наказ Дубенського міжрайонного управління водного господарства від 29 травня 2020 року № 42-к в частині звільнення ОСОБА_1 з роботи. Поновлено ОСОБА_1 на посаді інженера з використання водних ресурсів І категорії Південного міжрайонного управління водного господарства з дати звільнення - 29 травня 2020 року. Стягнуто з Південного міжрайонного управління водного господарства на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 травня 2020 року до 21 жовтня 2021 року у розмірі 82346 грн. 55 коп., за вирахуванням податків та обов`язкових платежів. Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання (а.с. 9-23).

23 грудня 2021 року позивачем було надіслано на адресу Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) заяву про примусове виконання рішення суду в частині поновлення на посаді інженера використання водних ресурсів І категорії Південного МУВГ (а.с. 24).

Постановою старшого державного виконавця Ониськевич Н.В. від 21.01.2021 відкрито виконавче провадження № 68251523 (а.с. 26).

31.01.2022 року старшим державним виконавцем Ониськевич Н.В. винесено постанову про відкладення виконавчих дій до 15.02.2022 року. 15.02.2022 року винесено аналогічну постанову про відкладення виконавчих дій до 01.03.2022 року. Підставою вказано заяву відповідача "у зв`язку зі зверненням до суду" (а.с. 28, 29).

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11 квітня 2022 року, яка набрала законної сили 27.04.2022 року, постанову про відкладення виконавчих дій від 15.02.2022 року, винесену старшим виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ониськевич Н.В. в рамках ВП № 68251523 визнано неправомірною. Зобов`язано старшого виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ониськевич Н.В. скасувати постанову про відкладення проведення виконавчих дій від 15.02.2022 року, ВП № 68251523 (а.с. 29, 30).

Наказом Південного міжрайонного управління водного господарства №70-К від 02.05.2022, на виконання рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 жовтня 2021 року у справі № 559/2760/20, скасовано наказ Дубенського міжрайонного управління водного господарства від 29 травня 2020 року № 42-к в частині звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді інженера з використання водних ресурсів І категорії Південного міжрайонного управління водного господарства з дати звільнення - 29 травня 2020 року (а.с. 31).

16 травня 2022 року представник позивача адвокат Пащук Т.С. звернувся до Південного МУВГ листом з проханням виплати ОСОБА_1 у добровільному порядку 31617, 30 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі (а.с. 32-33).

Вказані кошти виплачені не були, тому з цих підстав виникли спірні правовідносини.

За змістом норм ст. 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин негайно після проголошення судового рішення.

Частиною четвертою статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Суть преюдиції полягає і в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц).

Підставою для поновлення ОСОБА_1 на роботі стало рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 жовтня 2021 року у справі № 559/2760/20.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 559/2760/20 скасовані рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 жовтня 2021 року та постанова Рівненського апеляційного суду від 22 березня 2022 року, справа направлена на новий розгляд. Суд виходив з того, що ухвалюючи рішення про поновлення позивача на посаді в Південному МУВГ та стягнення з нього середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як з правонаступника Дубенського МУВГ, суди попередніх інстанцій належно не перевірили та не встановили факт припинення останнього на час розгляду справи, а з доводів касаційної скарги вбачається, що воно не виключено з реєстру юридичних осіб, тому поновлення ОСОБА_1 рішенням суду на посаді в Південному МУВГ та стягнення з нього середнього заробітку, є передчасним.

Апеляційний суд вважає, що у зв`язку із скасуванням преюдиційного рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі, відсутні правові підстави для задоволення вимог про стягнення середнього заробітку за затримку виконання вказаного рішення.

Враховуючи наведене апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог за їх безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південного міжрайонного управління водного господарства задовольнити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 липня 2022 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Південного міжрайонного управління водного господарства про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання роботодавцем рішення суду про поновлення на роботі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий Боймиструк С.В.

Судді: Хилевич С.В.

Шимків С.С.