09.05.2023 Справа № 756/2961/23
Справа № 756/2961/23
Провадження № 2/756/2571/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Діденко Є.В.,

за участю секретаря Гасанової Л.Х.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

04.03.2023 року позивач в особі адвоката Кравинської Ю.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на його користь грошові кошти в розмірі 85913 грн. 73 коп., з яких: 67923,00 грн. - сума за договором, 2870,00 грн. - сума за генетичний скринінг, 13206,41 грн. - втрати від інфляції та 1914,32 грн. - три проценти річних за прострочення виконання зобов`язання.

Позов обґрунтований тим, що 31 січня 2023 року дружина позивача - ОСОБА_2 , будучи вагітної їх спільною дитиною уклала з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» попередній договір № 38П/01/2022 про надання медичної допомоги з ведення пологів пакет «Стандарт». 19.02.2022 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» був укладений Договір № 142Р/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів, відповідно до умов якого відповідач (медичний заклад) зобов`язався надати позивачці кваліфіковану медичну допомогу, яка полягає у ведення пологів пацієнта в обсязі та на умовах, передбачених Договором та Додатками до нього, у відповідності з існуючими стандартами медичної допомоги. Вартість медичної допомоги відповідно до п. 8.1 Договору, склала 67923,00 грн. Вказана сума була сплачена позивачем за рахунок отримання кредиту в АТ «Універсалбанк» за послугою «Покупка частинами». Також, позивач сплатив на користь відповідача суму 2870,00 грн. за розширений генетичний скринінг, всього сплачено 70793,00 грн. Однак, 12.04.2022 р. ОСОБА_2 провела пологи в іншому медичному закладі за межами території України, що пов`язано з військовими діями в Україні. У березні 2022 р. позивач подав заяву про розірвання договору і повернення коштів, яка була прийнята відповідачем. 21.02.2023 р. відповідач отримав вимогу про повернення коштів, але їх так і не повернув. Також, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України через неповернення коштів, позивач нарахував відповідачу суму втрат від інфляції за період з 06.04.2022 р. по 28.02.2023 р. в сумі 13206,41 грн. та 3 % річних - 1914,32 грн.

Ухвалою судді від 16.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

14.04.2023 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач позов не визнав, зазначив, що договір дійсно є припиненим з 12.04.2022 р., через проведення пологів у іншому закладі. Зі сплаченої позивачкою суми було також оплачено страховий платіж в сумі 1800,00 грн. по укладеному договору добровільного страхування. Відповідач стверджує, що неповернення коштів є наслідком форс-мажорних обставин, тобто ведення воєнних дій, будівля пологового будинку була пошкоджена, діяльність відповідача була зупинена, відповідач надавав допомогу ЗСУ під час боїв.

05.05.2023 року надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача не погодилась із аргументами позивача, додатково зазначила, що у договорі страхування відсутній підпис ОСОБА_2 , а тому кошти 1800,00 грн. слід вважати такими, що знаходяться в розпорядженні відповідача.

04.05.2023 р. до суду надійшла заява від третьої особи ОСОБА_3 , у якій вона зазначила, що позов ОСОБА_1 підтримує.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та аргументи учасників справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 31 січня 2023 року дружина позивача - ОСОБА_2 , уклала з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» попередній договір № 38П/01/2022 про надання медичної допомоги з ведення пологів пакет «Стандарт».

19.02.2022 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» був укладений Договір № 142Р/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (Пакет «Стандарт»), відповідно до умов якого відповідач (медичний заклад) зобов`язався надати позивачці кваліфіковану медичну допомогу, яка полягає у ведення пологів пацієнта в обсязі та на умовах, передбачених Договором та Додатками до нього, у відповідності з існуючими стандартами медичної допомоги.

У Додатку № 4 до договору визначений перелік медичних послуг, які входять до предмету договору.

Згідно з пунктами 8.1, 8.4 Договору, вартість медичної допомоги складає 67923,00 грн. з ПДВ, та сплачується одноразово у формі 100 % передоплати в день підписання Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору, медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу Пацієнту в межах цього Договору.

Пунктами 9.3, 9.4 Договору передбачено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього Договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема війну та воєнні дії.

Відповідно до п. 9.5 Договору, сторона яка не може виконувати свої договірні відносини, внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 Договору повинна проінформувати про це іншу сторону, а також належним чином цей факт підтвердити.

Пунктом 11.2 Договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання із врахуванням вимог п. 8.4 Договору, і діє до остаточного виконання зобов`язань.

Згідно з п. 10.1 Договору, він може бути достроково припинений з ініціативи пацієнта за умови письмового повідомлення медичного закладу із зазначенням причин. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги. Також, Договір припиняється у разі неможливості його виконання, проведення пологів у іншому медичному закладі.

Також, відповідачем наданий примірник договору від 19.02.2022 року між позивачкою та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі агента ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» укладено договір добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби № 7619/999/318/210003728, відповідно до умов якого позивачка застрахувалась у разі настання страхових випадків, сума страхового платежу - 1800,00 грн.; вигодонабувачем визначено ТОВ «Пологовий будинок «Лелека». На вказаному договорі відсутній підпис ОСОБА_2 .

Згідно з рахунками-фактурами від 01.02.2022 р. № 71070, від 19.02.2022 р. № 71940, сума послуг склала 67923,00 грн., з цієї суми вказано про розмір страхового платежу «Безпечні пологи розширена» - 1800,00 грн., а також сума 2870 грн. за медичне дослідження - генетичний скринінг.

Згідно з довідкою АТ «Універсалбанк», ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 67923,00 грн. 01.02.2022 р. за послугою «Покупка частинами», сума була перерахована банком на користь ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», сплата суми 2870,00 грн. підтверджується квитанцією від 19.02.2022 р.

В подальшому, на сайті відповідача розміщено оголошення про припинення роботи через війну.

ОСОБА_2 провела пологи в іншому медичному закладі за межами України 12.04.2022 року.

У червні 2022 року ОСОБА_2 направила на електронну адресу відповідача заяву про повернення коштів.

У лютому 2023 р. позивачка звернулась до відповідача з досудовою вимогою про повернення сплачених коштів.

У листі Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24.02.2022 р. є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору.

Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права.

Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 607 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Оцінка доказів і мотиви суду.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Надаючи оцінку забраним у справі доказам, суд зазначає, що 19.02.2022 року між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено договір про надання медичних послуг, сплачених позивачем ОСОБА_1 в повному обсязі.

Суд приймає до уваги, що у Договорі про надання медичної допомоги визначено вартість медичних послуг в загальному розмірі 67923,00 грн.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що вказана сума включає страховий платіж в розмірі 1800,00 грн., оскільки наданий відповідачем договір страхування не підписаний ОСОБА_2 ні власноручно, ні шляхом накладення електронного підпису. Лише зазначення в рахунку 1800,00 грн. як суми страхового платежу, не підтверджує заявлений відповідачем зміст цієї суми.

Таким чином, фактично вартість медичних послуг за договором, які були оплачені позивачем, складає 67923,00 грн. та 2870 грн. за медичне дослідження, а всього 70793,00 грн.

Судом встановлено, що виконання умов Договору з надання медичних послуг між сторонами не відбулось, кошти позивачу не повернуті.

При цьому, пунктом 10.1 Договору передбачено припинення договору у разі неможливості його виконання, зокрема проведенням пологів у іншому закладі, у такому випадку зобов`язання є припиненим, і пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості Договору.

Відповідно до наданих доказів, позивачка народила дитину в іншому медичному закладі.

Надаючи оцінку аргументам відповідача щодо причин невиконання умов договору і неповернення суми, суд погоджується із тим, що таке невиконання є наслідком поважних та навіть об`єктивних причин, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації. Суд також враховує, що такі обставини офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити.

Втім, суд зазначає, що обставини непереборної сили, відповідно до статті 617 ЦК України, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення.

Тому, наявність форс-мажорних обставин у відповідача, не позбавляє позивача права на повернення сплачених ним грошових коштів з підстав припинення зобов`язання.

Втім, позовні вимоги в частині стягнення 9329,33 грн. - втрат від інфляції та 1232,55 грн. - три проценти річних за прострочення виконання зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, задоволенню не підлягають, оскільки такі нарахування є мірою цивільно-правової відповідальності відповідача за несвоєчасне виконання зобов`язання, та з огляду на положення статті 617 ЦК України і наявність у відповідача форс-мажорних обставин, не можуть застосовуватись.

При цьому, суд не погоджується з доводами позивача, що положення статті 625 ЦК України не є мірою відповідальності, оскільки такі доводи спростовуються назвою самої статті 625 ЦК України - «Відповідальність за порушення грошового зобов`язання». Крім того, у пунктах 104, 105 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 р. у справі № 910/4518/16 зазначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання… Так, майно відповідача зазнало пошкоджень через бойові дії, робота спочатку була зупинена, і введення військового стану офіційно визнається форс-мажорною обставиною.

Тому, положення статті 617 ЦК України звільняють відповідача від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України у цьому випадку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивач суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 880,35 грн.

Також, позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в сумі 8200,00 грн.

Відповідач заперечив проти вказаних витрат.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на оплату послуг адвоката, суду надано: Договір про надання правової допомоги № 10/02/2023 від 10.02.2023 року з адвокатом Кравинською Ю.В., протокол погодження умов оплати послуг правничої допомоги, платіжні документи від 14.02.2023 р. на суму 1800,00 грн. за складення досудової вимоги, від 01.03.2023 р. на суму 3700,00 грн. за складання позову, від 04.05.2023 р. на суму 2700,00 грн. за складання відповіді на відзив.

Надаючи оцінку поданим документам, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується оплата і надання адвокатом вказаних видів правничої допомоги, заявлені до компенсації суми суд вважає обґрунтованими і співмірними у цій справі.

Проте, враховуючи часткове задоволення позову, суд стягує суму витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог в розмірі 6800,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» (, м. Київ, вул. Квітки Цісик, 56) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти в розмірі 70793 (сімдесят тисяч сімсот дев`яносто три) грн. 00 коп.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» (, м. Київ, вул. Квітки Цісик, 56) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в загальному розмірі 7680 (сім тисяч шістсот вісімдесят) грн. 35 коп., з яких: 880,35 грн. - судовий збір, 6800,00 грн. - витрати на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Суддя Є.В. Діденко