ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 травня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/2254/21

Головуючий у першій інстанції Бездідько В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/553/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шарапової О.Л.

суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

секретар: Шапко В.М.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 .

Оскаржується рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 січня 2023 року, повний текст складено 20 січня 2023 року.

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с.94-95), просила:

- визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , від 10 червня 2020 року, укладений між відповідачами;

- визнати автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , та автомобіль марки KIA Soul, 2011 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , спільним майном подружжя її та ОСОБА_2 із визначеннями за ними рівних часток в цих автомобілях, тобто по 1/2 за кожним;

- у порядку поділу спільного майна:

- виділити їй у власність автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , припинивши право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину вказаного автомобіля,

- автомобіль марки KIA Soul, 2011 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , залишити у приватній власності ОСОБА_2 , припинивши її право власності на 1/2 частину,

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь різницю у вартості часток виділеного майна в сумі 28 065,00 грн;

- зобов`язати відповідачів передати їй автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційні документи на нього та два комплекти ключів запалювання до нього;

- вирішити питання судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що транспортні засоби придбані під час шлюбу з відповідачем та зареєстровані на останнього. Відповідач здійснив продаж автомобіля марки Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, без її згоди. Зазначене майно набуте під час шлюбу, вона цим майном не володіє та не користується, згоду на продаж автомобіля вона не надавала, компенсації у зв`язку з продажем автомобіля не отримала.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково:

визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , від 10 червня 2020 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

визнано автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , та автомобіль марки КІА Soul, 2011 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із визначенням за нами

рівних часток в цих автомобілях, тобто по 1/2 за кожним.

У порядку поділу спільного майна:

- виділено ОСОБА_1 у власність автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину вказаного автомобіля;

- автомобіль марки КІА Soul, 2011 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 залишено у приватній власності ОСОБА_2 , припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 його частину;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у вартості часток виділеного майна в сумі 28065,00 грн.

Зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційні документи на нього та два комплекти ключів запалювання до нього.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 3567,30 грн понесених судових витрат по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що автомобіль марки KIA не може бути предметом поділу та не може входити до об`єктів спільної сумісної власності подружжя, оскільки після укладення 19.06.2019 року договору купівлі-продажу з реєстрації у ТСЦ не знімався, не перереєстровувався за нього, йому не передавався, на даний час перебуває у власності ОСОБА_4 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що позивачкою не надано документ, який підтверджував би внесення відповідної суми на депозитний рахунок суду, яка б була гарантією того, що відповідна грошова компенсація половини вартості автомобіля, який позивачка просить виділити їй у власність, буде сплачена відповідачу, що в даному випадку є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували недобросовісність дій відповідачів при укладенні договору купівлі-продажу автомобіля, а тому підстави для визнання його недійсним відсутні.

ОСОБА_1 у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить у її задоволенні відмовити, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області залишити без змін; стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що з 27 січня 2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07.07.2021 (а.с.8).

24.07.2019 року автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_2 (а.с.5).

Відповідно до договору купівлі-продажу 7442/2020/2037892 транспортного засобу від 10.06.2020 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , остання придбала у продавця автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , за 149 520 грн (а.с.59, 60).

10.06.2020 року автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_3 (а.с. зворот 5).

12.12.2014 року автомобіль марки КІА Soul, 2011 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , зареєстрований на ОСОБА_4 (а.с.7).

20.06.2019 між ОСОБА_4 та ТОВ «Автомобільний дім-сервіс» укладено Договір комісії, відповідно до якого останній за дорученням Комітента зобов`язується за комісійну плату вчинити за рахунок Комітента від свого імені правочини щодо продажу транспортного засобу: автомобіля марки КІА Soul, 2011 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 (а.с.6).

Відповідно до Договору купівлі-продажу транспортного засобу 20/06 від 20.06.2019 року, укладеного між ТОВ «Автомобільний дім-сервіс» та ОСОБА_2 , останній придбав у продавці автомобіль марки КІА Soul, 2011 року випуску, сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , за 49 000 грн. Відповідно до п. 2.1 укладеного договору передача транспортного засобу відбулася в момент підписання договору. (а.с.9,10).

Відповідно до Висновку експерта № 078/20 автотоварознавчого дослідження від 04.12.2021 року, середня ринкова вартість автомобіля марки Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , станом на 30.12.2020 становить 160320,00 грн (а.с.11-18).

Згідно з Висновком судової транспортно товарознавчої експертизи № 173/174/21-24 від 04.07.2022, середня ринкова вартість автомобіля марки КІА Soul, 2011 року випуску, станом на 04.07.2022 року становить 216450 грн (а.с.84-89).

За змістом положень ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державних реєстрації, має бути нотаріально посвідчена.

Згідно з ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

При цьому, порядок розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки, що є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя, а в разі неподільності - присудження одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними, або реалізації через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки, що регламентовано ст.71 СК України.

Згідно з ч.ч.1-5 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Задовольняючі частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули у власність автомобілі марки КІА Soul та марки Mitsubishi Lancer, автомобіль Mitsubishi Lancer ОСОБА_2 відчужив згідно договору купівлі-продажу без згоди дружини, а тому договір купівлі-продажу автомобіля є недійсним, а спірне майно спільним майном подружжя та належить їм у рівних частках.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль марки KIA не може бути предметом поділу та не може входити до об`єктів спільної сумісної власності подружжя, оскільки після укладення 19.06.2019 року договору купівлі-продажу з реєстрації у ТСЦ не знімався, не перереєстровувався за ОСОБА_2 , йому не передавався, на даний час перебуває у власності ОСОБА_4 , не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки такі доводи протирічать п.2.1 договору купівлі-продажу транспортного засобу. Матеріали справи не містять доказів того, що договір купівлі-продажу автомобіля був розірваний або визнаний недійсним.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачкою не надано документ, який підтверджував би внесення відповідної суми на депозитний рахунок суду, яка б була гарантією того, що відповідна грошова компенсація половини вартості автомобіля, який позивачка просить виділити їй у власність, буде сплачена відповідачу, що в даному випадку є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки грошова компенсація за переотриману частку у майні підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували недобросовісність дій відповідачів при укладенні договору купівлі-продажу автомобіля, а тому підстави для визнання його недійсним відсутні не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки такі доводи не узгоджуються з приписами ст.. 65 Сімейного кодексу України.

Позивачкою понесені витрати на правову допомогу в сумі 4 000 грн. у зв`язку з апеляційним розглядом справи ( а.с. 150-154).Стороною відповідача не було заявлено про не співмірність таких витрат.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 січня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) у відшкодування витрат на правову допомогу 4000 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складений 02 травня 2023 року.

Головуюча: Судді: