Справа №705/4805/15-ц
6/705/1/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі Романовій О.М.

за участю представника заявника ОСОБА_1

представника боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані Черкаської області в режимі відеоконференції заяву боржника ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Боржник ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа № 705/4805/15-ц, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області 10.11.2020 року, таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування зазначивши наступне.

В серпні 2015 року ПАТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з таким рішенням, банк подав апеляційну скаргу.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 01 серпня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Укрсиббанк» задоволено частково. Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість по тілу кредиту та процентами в розмірі 21413,89 доларів США і пеню в розмірі 10514,99 грн.

Постановою Верховного Суду від 02 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову апеляційного суду Черкаської області від 01 серпня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про заміну АТ «Укрсиббанк» правонаступником задоволено. Замінено сторону у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з АТ «Укрсиббанк» його правонаступником ОСОБА_1 .

Постановою Черкаського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Укрсиббанк» задоволено. Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19426,70 доларів США та пеню в розмірі 10514,99 грн. Також стягнуто судовий збір у розмірі 8285,45 грн.

10 листопада 2020 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчий лист у справі № 705/4805/15-ц (2/705/48/18) про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19426,70 доларів США та пеню в розмірі 10514,99 грн.

На підставі вказаного виконавчого листа, виданого відповідно до вказаного рішення, 10 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Дмитром Миколайовичем відкрито виконавче провадження № 63572921 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19426,70 доларів США та пеню в розмірі 10514,99 грн.

27 листопада 2020 року ОСОБА_3 звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Черкаського апеляційного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Черкаського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року.

15 грудня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

02.06.2021 Постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Черкаського апеляційного суду від 29.10.2020 року змінено, зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсоткам за користування кредитом з 19426,70 доларів США до 18963,43 доларів США та розміру пені з 10514,99 грн. до 6091,80 грн.

10 червня 2021 року на підставі заяви стягувача ОСОБА_1 від 09.06.2021 року, разом із постановою Верховного Суду від 02.06.2021 по справі № 705/4805/15-ц, якою змінено постанову Черкаського апеляційного суду від 29.10.2020, на підставі якої видано виконавчий документ, в частині зменшення розміру стягнутої з боржника на користь кредитора суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, поновлено виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 19.10.2020 в незмінній частині, приватним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 63572921.

Також 10 червня 2021 року на підставі заяви ОСОБА_1 приватним виконавцем винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою останній фактично вніс зміни у виконавчий документ, перебравши на себе функції суду.

Крім того, у заявника виникає сумнів щодо можливості надання стягувачем ОСОБА_1 приватному виконавцю як самої постанови Верховного Суду від 02.06.2021 року, так і виконавчого листа із зміненими сумами, які підлягають стягненню, оскільки як відомостей про отримання вказаної постанови, так і про зміни у виконавчому листі, матеріали справи № 705/4805/15-ц не містять. Натомість, в матеріалах справи знаходиться постанови Верховного Суду, яка була надіслана Верховним Судом на адресу стягувача ОСОБА_1 і не була отримана останнім у зв`язку із закінченням строків зберігання в поштовому відділенні, що в свою чергу, на її думку, свідчить про неможливість її надання приватному виконавцю.

Оскільки сума заборгованості вказана у виконавчому листі не відповідає дійсності, так як є відмінною від суми заборгованості зазначеної у рішенні суду, цей виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню.

Вважає, що виконавчий лист № 705/4805/15-ц від 29 жовтня 2020 року відносно суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19426,70 доларів США та пеню в розмірі 10514,99 грн., повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки втратив свою законну силу з моменту винесення постанови Верховного Суду від 02.06.2021 по справі № 705/4805/15-ц.

У зв`язку з цим просить суд зупинити виконавче провадження № 63572921 від 10.11.2020 року відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Дмитром Миколайовичем про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19426,70 доларів США та пеню в розмірі 10514,99 грн.

Витребувати виконавчий лист №705/4805/15-ц, який видано Уманським міськрайонним судом Черкаської області 10.11.2020 року у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича.

Визнати виконавчий лист № 705/4805/15-ц, який видано Уманським міськрайонним судом Черкаської області 10.11.2020 року таким, що не підлягає виконанню.

Представник боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав вимоги заяви, вважає, що у зв`язку із прийнятим рішенням судом касаційної інстанції про зменшення розміру стягуваних коштів з боржника на користь стягувача, виданий раніше виконавчий лист на виконання рішення суду першої інстанції підлягає поверненню і набуває статусу такого, що не підлягає до виконання. Вважає, що таке рішення відповідатиме інтересам його довірителя, та вимогам законодавства, тому просив суд заяву задовольнити.

Стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, вважає її безпідставною та необґрунтованою оскільки виконавчий лист виданий на виконання рішення суду першої інстанції в порядку, передбаченому законом, та його виконання здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.В. з урахування постанови Верховного Суду від 02.06.2021 по справі № 705/4805/15-ц, а тому відсутні підстави для його повернення та визнання таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні заяви.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у розгляді справи, вивчивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до положень статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» у зв`язку з відсутністю чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Разом з тим, за наявності судового рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, боржником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

У пілотному рішенні у справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року Європейський суд, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їхньої справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухваленого будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду».

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями цивільного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа № 705/4805/15-ц, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області 10.11.2020 року таким, що не підлягає виконанню.

Так, судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 02.06.2021 року постанову, якою з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягуються кредитні кошти, було змінено лише в частині зменшення розміру стягуваних коштів. У відповідності з вказаним рішенням суд касаційної інстанції приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Дмитром Миколайовичем при примусовому виконанні вищевказаного виконавчого листа 10.06.2021 року було винесено постанову про внесення змін в автоматизованій системі виконавчого провадження а саме, замість резолютивної частини: «стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19 426,70 доларів США та пеню у розмірі 10 514,99 грн.» зазначити резолютивна частина: «стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 18 968,43 доларів США та пеню у розмірі 6091,80 грн.». При цьому, цією ж постановою визначено про те, що резулятивну частину всіх процесуальних документів виконавчого провадження, які винесені виконавцем у виконавчому провадженні № 63572921, викласти (вважати вірною) наступного змісту: стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 18 968,43 доларів США та пеню у розмірі 6091,80 грн., що цілком відповідає постанові Верховного Суду від 02.06.2021 року.

За вказаних обставин, з урахуванням належного реагування приватного виконавця на внесені зміни в частині розміру стягуваної заборгованості, відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в розумінні приписів ст. 432 ЦПК України, так як рішення суду не виконано та після винесення судом касаційної інстанції постанови про зміну рішення в частині зменшення суми стягуваного з ОСОБА_3 боргу та пені, постановою приватного виконавця внесені відповідні зміни в межах виконавчого провадження з метою належного виконання виданого 10.11.2020 року виконавчого листа № 705/4805/15-ц у відповідності до прийнятого судом остаточного рішення, яке підлягає обов`язковому виконанню, що не потребує відповідно до приписів закону повторної видачі виконавчого листа.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 258-261, 263, 432, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 03.04.2023 року.

Суддя Р. В. Піньковський