Провадження № 2/161/147/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О. М,

за участю секретаря судового засідання Остимчук О. М.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Булат Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2014 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу в них народились діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з нею та перебувають на її утриманні. З відповідачем діти не спілкуються. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2014 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, однак відповідач аліменти не сплачує. На теперішній час у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 190 233,52 гривень. Відповідач самоусунувся від виховання своїх дітей, не спілкується з ними, не цікавиться їхнім життям, не бере участі в матеріальному утриманні дітей. Діти є школярами, син ОСОБА_3 навчається у Луцькому ліцеї №15 у 7-Б класі, дочка ОСОБА_4 навчається у Луцькому ліцеї №15 у 5-А класі. З психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, вбачається, що батько ОСОБА_6 у школу не приходить, навчанням сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує. У психолого-педагогічній характеристиці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено, що батько учениці участі у вихованні дівчинки не приймає, не цікавиться її навчанням, шкільним та позашкільним життям, він ніколи не приходив у школу та не відвідував батьківські збори.

Також позивач вказує, що відповідач впродовж восьми років поспіль не піклується про дітей, не спілкується з ними, не проявляє заінтересованості щодо їхньої подальшої долі, не дбає про їхнє здоров`я, фізичний та духовний розвиток, навчання, не забезпечує їх матеріально. Названі дії відповідача відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей.

З огляду на наведене позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 19 жовтня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 15 листопада 2022 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Луцької міської ради.

18 січня 2023 року на адресу суду від Виконавчого комітету Луцької міської ради надійшов висновок служби у справах дітей Луцької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 28 лютого 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Станом на 15 березня 2023 року від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.

Представник позивача адвокат Булат Ю. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, які зазначені у позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі. Крім того, представник позивача надала згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. За відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області Тунік В. Г. 20 травня 2015 року знятий з реєстрації місця проживання, останнє відоме зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 . Таким чином, відповідач повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Також суд ураховує, що відповідачу було достовірно відомо про розгляд цієї справи, що зокрема підтверджується телефонограмами секретаря судового засідання про повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення підготовчих засідань по телефону.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Луцької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши у судовому засіданні письмові докази, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд установив, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 9, 10).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 06 лютого 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2014 року було розірвано (а. с. 11).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2014 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 25 квітня 2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а. с. 12).

З розрахунку державного виконавця Першого ВДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 20 вересня 2022 року установлено, що відповідач ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів, сукупний розмір якої станом на 20 вересня 2022 року становить 190 233,52 гривень (а. с. 15).

Копією довідки ОСББ «Біном» № 113 від 05 вересня 2022 року підтверджується, що діти ОСОБА_5 та ОСОБА_7 проживають разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 14).

Установлено, що ОСОБА_5 навчається у 7-Б класі Луцького ліцею №15 з 03 вересня 2016 року. Відповідно до інформації, наданої навчальним закладом у психолого-педагогічній характеристиці учня ОСОБА_5 , останній виховується у повній сім`ї, його навчанням та вихованням займається мама ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_8 . Мама приділяє належну увагу вихованню сина, оплачує харчування у школі та постійно відвідує батьківські збори. Батько учня ОСОБА_2 у школу не приходить, навчання сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує (а. с. 17).

Тунік- ОСОБА_9 навчається у 5-А класі Луцького ліцею №15 з першого класу. З вересня 2018 (1 клас) до 2022 року (5 клас) шкільним життям доньки опікувались мама ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_8 . Вони щодня вчасно приводили і забирали доньку, цікавились її успіхами, а також брали активну участь у житті школи (вівідували батьківські збори та допомагали з ремонтними роботами у класі). ОСОБА_10 участі у вихованні дівчинки не приймає, не цікавиться її навчанням та життям, він ніколи не приходив у школу, не відвідував батьківські збори (а. с. 16).

З копії довідки ТзОВ «Нова Поліклініка Захід» від 26 вересня 2022 року вбачається, що сімейним лікарем-педіатром ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є ОСОБА_11 , яка повідомляє, що діти регулярно з народження відвідують ТзОВ «Нова Поліклініка Захід» у випадку наявності захворювань. Мати дітей спілкується з сімейним лікарем та іншими фаховими лікарями, які надають медичну допомогу дітям. Батько ОСОБА_2 контакту з медичним закладом та сімейним лікарем, де дітям надають медичну допомогу, не підтримує, з лікарями не спілкується (а. с. 18).

Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради № 36-1 від 18 січня 2023 року затверджено висновок служби у справах дітей № 7 від 09 січня 2023 року (а. с. 56).

З висновку Служби у справах дітей № 7 від 09 січня 2023 року вбачається, що 29 листопада 2022 року відповідач ОСОБА_2 прибув у Службу у справах дітей та повідомив, що він не сплачує аліменти, бо не працює. Матір дітей перешкоджає йому зустрічатись з дітьми. ОСОБА_2 пообіцяв надати письмові пояснення стосовно обставин справи. Однак, на час підготовки висновку пояснення від відповідача так і не надійшли. Із заявою щодо визначення йому способу участі у вихованні дітей до органу опіки та піклування він не звертався, адресу фактичного проживання ОСОБА_2 не повідомив.

Таким чином, орган опіки та піклування Виконавчий комітет Луцької міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 55-56).

У ході розгляду справи судом питано свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Так, свідок ОСОБА_12 , яка є сусідкою позивача, суду пояснила, що вона відповідача, батька дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ніколи не бачила. Вихованням дітей займається їхня мама ОСОБА_1 та її теперішній чоловік.

Свідок ОСОБА_13 , яка є сусідкою позивача, суду пояснила, що вона також ніколи не бачила відповідача, за місцем проживання дітей відповідач не з`являвся, після розірвання шлюбу ОСОБА_1 вихованням дітей займалась сама, а згодом вийшла заміж і вони з чоловіком спільно виховують дітей.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що після розірвання шлюбу між сторонами, відповідач жодного разу не приходив до дітей.

Свідок ОСОБА_14 , яка є матір`ю позивача, суду пояснила, що відповідач зловживав алкоголем, вів аморальний спосіб життя. Після розірвання шлюбу між її дочкою та відповідачем, останній жодного разу не відвідав дітей та не цікавить їхнім життям.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).

Відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

ЄСПЛ зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, у якій зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Разом з тим це, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач тривалий час поспіль не бере участі у вихованні сина ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_4 , не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує їх необхідними матеріально-побутовими умовами, доглядом, вихованням, не спілкується з ними, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками.

З наведених мотивів суд дійшов висновку про наявність правових підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 77, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , іпн НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (остання відома адреса проживання: АДРЕСА_4 , іпн НОМЕР_2 );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Луцької міської ради (43025, м Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 21);

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Луцької міської ради (43025, м Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19).

Дата складання повного тексту рішення 25 березня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь

Волинської області