Справа № 462/2414/22
УХВАЛА

27 березня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою про видачу дубліката виконавчого листа №462/2414/22.

Вказана позовна заява не відповідала вимогам п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України та ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а тому ухвалою судді від 18.01.2023 заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а саме ухвала суду від 18.01.2023 про залишення заяви без руху вважається отриманою заявником 13.03.2023.

Згідно даних автоматизованої служби діловодства, жодних заяв або клопотань заявника по вказаній справі на виконання вимог ухвали суду від 18.01.2023 до суду не находило. Також, будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання ухвали суду від 18.01.2023 у строки, встановлені судом, від заявника також не надійшло.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що заявник за спливом тривалого проміжку часу не цікавиться рухом своєї справи та не реалізував своїх процесуальних обов`язків належним чином, в той час як суд здійснив всі можливі спроби для його повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення позовної заяви без руху, суд приходить висновку, що заявником у встановлений строк не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 18.01.2023.

Відповідно до ч. 3ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За викладених обставин, враховуючи, що недоліки заяви ОСОБА_1 не усунуто, заява не може бути прийнята до розгляду, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне повернути заяву ОСОБА_1 , що не позбавляє його можливості звернутись до суду повторно.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України,

постановив:

заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа- вважати не поданою та повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: