Справа №442/1322/23
Провадження №2/442/453/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Грицай М.М.,

секретар судового засідання Антоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення частки в праві спільної сумісної власності.

На підставу своїх вимог посилається на те, що їй, брату ОСОБА_2 , батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сімісної власності належала квартира АДРЕСА_1 . 10.02.1999 батько змінив своє прізвище на ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати. Після смерті останньої відкрилась спадщина, яку прийняли сторони, батько відмовився від своєї частки на їх користь. Таким чином, вона та відповідач ОСОБА_2 успадкували в рівних частках мамину 1/4 частку, тобто, вони одержали по 1/8 частці. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з 1/4 частки у даній квартирі. На момент смерті батьків вони з братом були зареєстровані та проживали з ними, а тому є такими, що фактично прийняли спадщину. 14.01.2023 нею отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частку у цій квартирі після смерті батька. Проте, 1/2 частка квартири й надалі залишається у спільній сумісній власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), виданого 12.12.1995. Зважаючи на вищезазначене, вона не може подарувати чи іншим способом відчужити її, поки не буде визначено розмір її частки. Просить суд визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становлять по 1/4 кожному відповідно.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача подав клопотання про підтримання позовних вимог, розгляд справи у відсутності позивача та її представника, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав клопотання про визнання позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 12.12.1995, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_3 та членам її сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: с. Раневичі Дрогобицького району Львівської області, перемінив прізвище на Будз, запис №02, місце реєстрації: Дрогобицький районний відділ реєстрації актів громадянського стану.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 57 років, актовий запис №16.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.01.2012, спадкоємцями майна (1/4 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1 ) ОСОБА_3 , 1951 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - 1/2 частка у спадщині, її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - 1/2 частка у спадщині, у тому числі з урахуванням 1/3 частки спадщини, від якої відмовився чоловік спадкодавця ОСОБА_6 . Спадкова справа №1051/2008, зареєстровано в реєстрі за №86.

Як вбачається з Витягу про державну реєстрацію прав від 10.01.2012, ОСОБА_2 є власником на праві приватної спільної часткової власності 1/8 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.01.2012 за №86.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 67 років.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.01.2023, спадкоємцями майна (1/4 частки у праві власності на квартиру під АДРЕСА_1 ) ОСОБА_6 , 1950 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , є його дочка ОСОБА_1 - 1/2 частка у спрадщині, та його син ОСОБА_2 - 1/2 частка у спадщині. Спадкова справа №77/2022. Зареєстровано в реєстрі за №156.

1/8 частки квартири АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_1 , що підтверрджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.01.2023.

З листа КП ЛОР "Дрогобицьке МБТІ та ЕО" від 18.10.2022 за №1538 слідує, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 зареєстровано за ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 сукупно в розмірі 3/4 ідеальної частки, ОСОБА_2 - 1/8 ідеальної частки, ОСОБА_1 - 1/8 ідеальної частки на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 12.12.1995 Дрогобицьким управлінням осушних систем згідно розпорядження №76 від 12.12.1995, свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 1-ою Дрогобицькою держнотконторою 10.01.2012 за №86, свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 1-ою Дрогобицькою держнотконторою 10.01.2012 за р.№82. Записано у реєстрову книгу за р.№55.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.02.2023, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 - 1/8 частка, на праві приватної спільної часткової власності - ОСОБА_1 - 1/8 частка, на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 - 3/4 частки.

Згідно із частиною 1 статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним ( частина 4 статті 41 Конституції України). Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

У частинах 1, 2 ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 368 і ч. 2 ст. 372 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Частинами 1, 2 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Суд звертає увагу на те, що згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Суд враховує, що виключно позивачу належить право обирати спосіб захисту порушеного права і що в результаті визначення розміру частки між позивачем і відповідачем припиняється право спільної сумісної власності та виникає право спільної часткової власності.

Як вбачається з практики ВССУ (а саме ухвали ВССУ від 12.12.2012 № 6-44981ск12) ідеальна частка - це частка у праві на річ.

Оскільки згідно із свідоцтвом про право власності на житло частки кожного із співвласників є рівними, кожен учасник спільної сумісної власності має право вимагати виділення ідеальних часток.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що відповідно до вищенаведених документів, зокрема, відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, 3/4 частки спірної квартири належить на праві приватної спільної сумісної сторонам та їх батьку, після смерті останнього його діти є спадкоємцями 1/4 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, а тому суд вважає за можливе визначити частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за кожним зі співвласників у розмірі 1/4.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в сумі 436,80 грн.

Керуючись ст.ст. 1-5, 10, 76-83, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становлять по 1/4 кожному відповідно.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04.05.2023.

Суддя Марія Грицай