Дата документу 18.04.2023
Справа № 334/2360/23
Провадження № 2-к/334/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі судового засідання Алєйніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Запоріжжя в приміщенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя матеріали клопотання про надання інформації про існування передумов для визнання повністю недієздатною громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складання заяви про передачу подальших процесуальних дій судові місця проживання ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах 1993 року надійшло клопотання польського суду про надання інформації про існування передумов для визнання повністю недієздатною громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складання заяви про передачу подальших процесуальних дій судові місця проживання ОСОБА_2 .

Окружний Суд у Вроцлаві ХІІІ Цивільно-Сімейне Відділення у справі на основі клопотання ОСОБА_3 за участі ОСОБА_4 і ОСОБА_2 про визнання повністю недієздатною ОСОБА_2 , доньки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 у населеному пункті Запоріжжя, Ленінський район, відповідно до договору між Польською Республікою і Україною про правову допомогу і правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993 року звернувся із клопотання про надання правової допомоги через повідомлення відповідного суду про існування передумов для визнання повністю недієздатною громадянки України ОСОБА_2 і складення Судом у юрисдикції якого знаходиться розгляд справи, протягом трьох місяців, заяву про передання подальших процесуальних дій судові місця проживання ОСОБА_2 на основі п.п. 2, 3 ст. 22 вищевказаного договору.

Дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного.

До Окружного Суду у Вроцлаві ХІІІ Цивільно-Сімейне Відділення звернулася ОСОБА_7 з клопотанням про визнання повністю недієздатною ОСОБА_2 з огляду на інвалідність дитини.

Відповідно до свідоцтва про одруження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 08 липня 2000 року, актовий запис №259 ВРАГС Хортицької рай адміністрації Запорізької ради. Після укладення шлюбу ОСОБА_9 змінила прізвище на ОСОБА_10 .

Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Актовий запис №1165 від 07.11.2007 року.

Згідно з рішенням про інвалідність від 1.06.2021 року ОСОБА_12 зарахована до осіб з інвалідністю. Після ознайомлення з документами залученими до матеріалів справи (у тому між іншим: медична довідка про стан здоров`я від 8.04.2021 року, рішення №77/20/21 про необхідність спеціалізованого навчання від 12.01.2021 року, оцінка функціонування від 31.03.2021 року), а також після проведення 16.05.2021 року експертизи висновку лікаря психіатра члена Повітової Групи у справах Прийняття Рішень про Інвалідність у Вроцлаві, склад, який приймає рішення, підтверджує, що у світлі критеріїв на основі критеріїв прийняття рішень, малолітня кваліфікується до неповнолітніх осіб.

Відповідно до ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч.3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Згідно з ч.3 ст.297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч.1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Європейський суд з прав людини визначив вимоги, яких необхідно дотримуватися під час розгляду такої категорії справ, вказавши, що сама сутність того, в чому слід переконати компетентні державні органи - наявність психічного розладу, що вимагає об`єктивної медичної експертизи (пункт 39 рішення у справі "Вінтерверп проти Нідерландів" від 24 жовтня 1979 року).

За таких підстав у справах такої категорії доцільне проведення судово-психіатричної експертизи.

Згідно з ч.1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Згідно з ч.5 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Відповідно до ч.1-ч.3 ст. 500 ЦПК України суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами.

Судове доручення не приймається до виконання, у разі якщо воно:

1) може призвести до порушення суверенітету України або створити загрозу її національній безпеці;

2) не належить до юрисдикції цього суду;

3) суперечить законам або міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Виконання судового доручення здійснюється відповідно до цього Кодексу. На прохання іноземного суду процесуальні дії можуть вчинятися під час виконання судового доручення із застосуванням права іншої держави, якщо таке застосування не суперечить законам України.

Відповідно до п.2, п.3 ст. 22 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах 1993 року якщо суд однієї Договірної Сторони встановить, що є підстави для обмеження в дієздатності або визнанні недієздатним громадянина іншої Договірної Сторони, місце проживання якого знаходиться на території першої Договірної Сторони, він повідомляє про це відповідний суд другої Договірної Сторони. Якщо суд другої Договірної Сторони, повідомлений відповідно з пунктом 2 заявить, що надає право виконати подальші дії суду за місцем проживання цієї особи, або не висловиться протягом трьох місяців, суд за місцем проживання цієї особи може

провести справу про обмеження в дієздатності або визнанні її недієздатною відповідно до законодавства своєї держави, якщо причина обмеження в дієздатності або визнанні недієздатною передбачається також законодавством тієї Договірної Сторони, громадянином якої є ця особа. Рішення про обмеження в дієздатності або визнанні недієздатною пересилається відповідному суду іншої Договірної Сторони.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне надати суду за місцем проживання ОСОБА_13 право виконати подальші дії у справі про обмеження в дієздатності або визнанні особи недієздатною.

На підставі викладеного, керуючись ст. 500 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Надати право Окружному Суду у Вроцлаві ХІІІ Цивільно-Сімейне Відділення у справі на основі клопотання ОСОБА_3 за участі ОСОБА_4 і ОСОБА_2 про визнання повністю недієздатною ОСОБА_2 , доньки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , народженої 01 листопада 2007 року виконати подальші дії у справі відповідно до законодавства своєї держави.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.М. Гнатюк