Справа № 211/126/23
Провадження № 2-о/211/27/23
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
16 березня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ткаченко С.В.,
при секретарі Мариненко Е.П.,
у відсутність учасників процесу,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,
заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою та просить суд встановити той факт, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є Довгинцівський район міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, посилаючись на відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії у тому числі й з підстави неможливості встановлення місця відкриття спадщини.В обґрунтування вимог зазначено, що він є рідним братом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якого відкрилась спадщина на частку квартири АДРЕСА_1 . 30.11.2022 він звернувся до державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у тому числі й у зв`язку з неможливістю встановлення місця відкриття спадщини. Так, з наявних у нотаріуса документів за життя ОСОБА_2 не був зареєстрований на території Дніпропетровської області, тому оскільки він за життя набув у власність нерухоме майно, яке розміщене на території Довгинцівського району міста, з метою відкриття спадкової справи та оформлення спадкових прав, просить вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 12 січня 2023 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження.
У судове засідання учасники процесу не з`явилися.
До суду надійшла заява представника заявника адвоката Шеремета І.О. про розгляд справи за його та заявника відсутності, на вимогах наполягає.
Представник Виконкому Довгинцівської районної у місті ради причини неявки суд не повідомив, заперечень проти вимог не надав.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів.
У частині першій статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі Постанова № 7), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с. 5 копія свідоцтва про смерть).
Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно пункту 4.12 глави 10 розділу ІІ Порядку, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.
Заявник ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 , однак постановою державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори від 30 листопада 2022 року йому відмовлено у вчинені нотаріальної дії, у тому числі у зв`язку зі встановленням місця відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.6 копія постанови).
Згідно тексту вказаної постанови нотаріуса, заявником подано у тому числі довідку № 8/21-1273 від 18.03.2021 видану Виконавчим комітетом Довгинцівської районної у місті ради, у якій зазначено, що адресна картка не містить інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , довідку № 1304 від 04.03.2022 видану Відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Дзержинської районної у місті ради, відповідно до якої ОСОБА_2 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 з 21.07.2008 за рішенням суду та довідку № 440/4 від 25.05.2022 видану Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС у Дніпропетровській області ДМС України, де зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованим на території Дніпропетровської області або знятим з реєстраційного обліку не значиться.
За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
На підставі викладеного та частини 7 статті 81 ЦПК України судом здійснено пошук в Єдиному державному реєстрі судових рішень зазначених нотаріусом відомостей.
Так, рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 жовтня 2008 року визнано у тому числі ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідно до тексту вказаного рішення, позивачі стверджували, що у березні 2008 року ОСОБА_2 із сім`єю переїхав жити по АДРЕСА_2 , що було підставою для задоволення вимог.
Інших відомостей стосовно встановлення останнього місця проживання (реєстрації) ОСОБА_2 , ЄДРСР не містить.
Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема, у готелі чи у санаторії тощо).
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Аналіз наведених норм права та правила частини першої статті 1221 ЦК України дає підстави стверджувати, що місцем відкриття спадщини є не місце реєстрації спадкодавця, а останнє його місце постійного проживання.
Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови № 7, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
Відповідно до пунктів 1.12, 1.13 глави 10 розділу ІІ Порядку, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місце знаходження нерухомого майна. Якщо об`єктів нерухомого майна декілька і їх місцезнаходження різне, місцем відкриття спадщини є місце знаходження одного із об`єктів цього майна на вибір спадкоємця(ів). Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга тощо. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.
У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (пункт 1.14 глави 10 розділу ІІ Порядку).
Згідно підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу II Порядку, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.
Відповідно до змісту постанови державного нотаріуса та матеріалів справи, останнє місце ні проживання, ні реєстрації спадкодавця ОСОБА_2 установити не можливо, тому місцем відкриття спадщини у даному випадку слід вважати місце знаходження нерухомого майна спадкодавця.
Спадковим майном після смерті ОСОБА_2 є частка нерухомого майна, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується наданою копією свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло, виданого 30 травня 1997 року Органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням № Д-291 від 10.04.1997, де одним із співвласників житлового приміщення вказаний ОСОБА_2 (а.с. 4 копія свідоцтва).
Оскільки метою встановлення факту місця відкриття спадщини є необхідність реалізації права заявника на оформлення спадкового майна, вказаний факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку установлення місця відкриття спадщини, суд вважає можливим вимоги задовільнити.
Судові витрати відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-218, 256 ЦПК України, суд
задовольнити заяву ОСОБА_1 повністю.
Встановити факт, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є місце знаходження частки його нерухомого майна, а саме: Довгинцівський район міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя С.В.Ткаченко