Справа № 203/1660/22
Провадження № 2-др/203/40/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

03.11.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сливчук В.В.,

за участі:

представника заявників (позивачів за первісним позовом та відповідачів за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

представника відповідача за первісним позовом (позивача-1 за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивачів (заявників) про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Базилєв Станіслав Петрович, П`ята дніпровська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту належності документу, визнання права власності на частку домоволодіння, квартири та земельних ділянок в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Базилєв Станіслав Петрович, П`ята дніпровська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання права власності на 1/3 частку спадкового майна за законом,

встановив:

24.10.2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська засобами електронного зв`язку звернулась представник позивачів за первісним позовом адвокат Боровик Л.О. із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просить суд:

- стягнути солідарно з відповідачів: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судові витрати на правову допомогу адвоката в сумі по 18000,00 грн та на оплату звітів за оцінку вартості майна в сумі по 2600,00 грн, кожній, відповідно.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування вимог заяви представник позивачів зазначила, що під час розгляду справи вона заявляла про те, що розмір судових витрат по справі буде подано до суду, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, про що також зазначено в позовній заяві. Так, позивачі здійснили оплату правової допомоги адвоката, що відповідно до ст. 137 ЦПК України, є судовими витратами, які відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачів. Загалом позивачі понесли витрати на правничу допомогу у загальному розмірі по 18000,00 грн кожна, відповідно, та по 2600,00 грн кожна, відповідно, витрати на оплату звітів про оцінку майна.

З огляду на викладене, на підставі положень ст. 270 ЦПК України представник позивачів звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

Під час судового засідання представник позивачів зазначила, що вона підтримує вимоги заяви у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, підстави звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення пояснила суду таким чином, як про це вказано вище.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та просив суд відмовити у їх задоволенні. При цьому він зазначив, що представник позивачів не вказала орієнтовний розмір судових витрат, відповідно до ч. 3 ст. 134 ЦПК України. Тому суд може відмовити у задоволенні такої заяви, за винятком судового збору. Водночас подання розрахунку судових витрат вже після судового розгляду справи, на його думку, є зловживанням процесуальними правами. Також, на думку представника відповідача-1, представник позивачів не долучила фінансовий документ.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Судове засідання з розгляду заяви було призначене судом на 03.11.2023 року об 11:00 годині, в яке з`явились представники сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, керуючись положеннями ст. ст. 211, 223, ч. 4 ст. 270 ЦПК України, розглянув заяву представника позивачів про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за відсутності інших учасників справи.

Під час розгляду судом заяви про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі судом були заслухані усні пояснення учасників справи, досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи, в межах розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено, що рішенням суду від 18.10.2023 року було задоволено повністю первісний позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Базилєв Станіслав Петрович, П`ята дніпровська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту належності документу, визнання права власності на частку домоволодіння, квартири та земельних ділянок в порядку спадкування за законом, встановлено факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 (на теперішній час м. Дніпро) від 18 жовтня 2001 року, укладеного між ОСОБА_8 за дорученням від імені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Поповою І.В. 18.10.2001 року, за реєстровим №1-4626, зареєстрованого КП «ДМБТІ» ДОР та записаного в реєстрову книгу №148 за реєстровим №112, визнано за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на майно:

- 1/3 частку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: літ.А1 - житлового будинку, літ.А2 - житлова прибудова, літ.а3 тамбур, загальною площею 51,6м2, житловою площею 31,6м2, літ.а4 - ганок, літ.а5 - ганок, літ. Б1 - сарай, під Б1 - погріб, літ. В1 - вбиральня, літ. Г1 - літній душ, літ. Д1- навіс, літ. Ж1- літня кухня, літ. З1 - вольєр, літ. И1- сарай (тимч.), літ. К1- навіс, №1-3,І- споруди;

- 1/3 частку земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0644 га, кадастровий номер :01:434:0061, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- 49,3/300 (або 493/3000) частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , яке складається з: чотирьох кімнат спільного заселення, площею 76,3 м2, житловою площею 46,1 м2, а саме: кімната прим.7 - 13,7 м2 та кімната прим.8. - 9,4 м2, площа загального користування квартири: коридор прим. 1-6,1 м2, умивальник прим.2 - 1,6м2, туалет прим.3 - 1,3м2, кухня прим.4 - 8,8 м2, коридор прим.9 - 10,9 м2;

- 1/3 частку земельної ділянки, розташованої на території Широківської територіальної громади, Запорізького району, Запорізької області, площею 6,5га, кадастровий номер :01:002:0059, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на майно:

- 1/3 частку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: літ.А1 - житлового будинку, літ. А2 - житлова прибудова, літ.а3 тамбур, загальною площею 51,6м2, житловою площею 31,6м2, літ.а4 - ганок, літ.а5 - ганок, літ. Б1 - сарай, під Б1 - погріб, літ. В1 - вбиральня, літ. Г1 - літній душ, літ. Д1 - навіс, літ. Ж1- літня кухня, літ. З1 - вольєр, літ. И1- сарай (тимч.), літ. К1- навіс, № 1-3,І - споруди;

- 1/3 частку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0644га, кадастровий номер :01:434:0061, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- 49,3/300 (або 493/3000) частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , яке складається з: чотирьох кімнат спільного заселення, площею 76,3 м2, житловою площею 46,1 м2, а саме: з кімнати прим.7 - 13,7 м2 та кімнати прим.8. - 9,4 м2, площа загального користування квартири: коридор прим. 1-6,1 м2, умивальник прим.2 - 1,6м2, туалет прим.3- 1,3м2, кухня прим.4 - 8,8 м2, коридор прим.9 - 10,9 м2;

- 1/3 частку земельної ділянки, розташованої на території Широківської територіальної громади, Запорізького району, Запорізької області, площею 6,5га, кадастровий номер :01:002:0059, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору по 907,58 грн (дев`ятсот сім гривень 58 копійок) кожній, відповідно, у загальному розмірі 1815,16 грн (одна тисяча вісімсот п`ятнадцять гривень 16 копійок), зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сплачений судовий збір по 907,58 грн (дев`ятсот сім гривень 58 копійок) кожній, відповідно, у загальному розмірі 1815,16 грн (одна тисяча вісімсот п`ятнадцять гривень 16 копійок) (квитанції від 30.05.2022 року №0.0..1 на суму 3630,32 грн, платник: ОСОБА_3 , та від 30.05.2022 року №0.0..1 на суму 3630,32 грн, платник: ОСОБА_4 , містяться в матеріалах цивільної справи №203/1660/22), стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору по 1815,16 грн (одна тисяча вісімсот п`ятнадцять гривень 16 копійок) кожній, відповідно, у загальному розмірі 3630,32 грн (три тисячі шістсот тридцять дві гривні 32 копійки), у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Базилєв Станіслав Петрович, П`ята дніпровська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання права власності на 1/3 частку спадкового майна за законом відмовлено, у задоволенні вимог заяви представника позивача за зустрічним позовом в цивільній справі №203/1660/22 про розподіл судових витрат та стягнення судового збору у розмірі 3134,12 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн відмовлено.

На підтвердження факту понесених позивачами за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу та витрат на оплату звітів представник позивачів надала суду копії: ордерів на надання правничої (правової) допомоги від 30.06.2022 року, видані на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 14.01.2022 року; договорів про надання правової допомоги від 14.01.2022 року, за умовами яких 1 година роботи адвоката дорівнює 800 грн; звітів №1 від 20.10.2023 року до договору про надання правової допомоги б/н від 14.01.2022 року по кожному позивачу на суму по 18000,00 грн вартості наданих виконавцем послуг кожний; актів приймання-передачі послуг №1 від 20.10.2023 року до договору про надання правової допомоги б/н від 14.01.2022 року на суму по 18000,00 грн вартості наданих виконавцем послуг кожний; довідок про отримання гонорарів від 22.10.2022 року на суму по 18000,00 грн; актів договору №25052022_01_ВR, №25052022_02_ВR, №25052022_03_ВR, №25052022_04_ВR на суму оціночних послуг по 1300,00 грн кожний.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення з відповідачів на користь позивачів судових витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення з цього приводу додаткового рішення.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень частин 1 - 6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 2, 3, 4, 8, 10 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , зокрема, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо , зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати .

Аналіз викладених вище норм ЦПК України вказує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI, договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Відповідно до п. 6, п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. ст. 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Отже, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 №904/4507/18, провадження №12-171гс19). При цьому у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (постанова ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, провадження №12-14гс22).

Аналіз викладеного вище вказує, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються: складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Суд бере до уваги те, що для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Верховного Суду від 02.10.2019 року, справа №815/1479/18, додаткова постанова Верховного Суду від 05.09.2019 року, справа №826/841/17, додаткова постанова Верховного Суду від 06.03.2019 року, справа №922/1163/18).

При цьому, як зазначив Верховний Суд, у своїй правовій позиції, викладеній в постанові від 16.04.2020 року по справі №727/4597/19 та яка також враховується судом на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України, адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність, тому до них не можуть бути застосовані положення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Положення «Про форму та зміст розрахункових документів», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13 та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148. Останні не визначають порядку здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку та не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність. При цьому відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, тому адвокат може видавати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанцію, довідку тощо), який і буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд бере до уваги вказані правові висновки Верховного Суду.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), заява № 34884/97, п. 30). Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece)).

Аналіз викладеного вище вказує, що позивачам була надана у справі професійна правнича допомога адвокатом Боровик Л.О., яка на підтвердження понесених ними витрат, надала суду належні та допустимі доказі, які вказують на те, що позивачам була надана правнича допомога адвоката у загальному розмірі по 18000,00 грн кожній, відповідно до умов договору. Таку суму витрат позивачів на професійну правничу допомогу суд вважає співмірною, розумною та пропорційною складності справи, а отже підлягає відшкодуванню позивачам.

Водночас суд вважає необґрунтованою вимогу представника позивачів про стягнення з відповідачів на їх користь витрат на оплату звітів за оцінку майна у сумі по 2600,00 грн кожній, оскільки такі не входять до складу витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Оскільки входять до складу витрат на правничу допомогу під час надання позивачам послуг та виконання робіт під час збору документів для написання позовної заяви, зокрема, замовлення звітів оцінки майна.

Тому вимоги позивачів в частині відшкодування їм витрат на оцінку майна у розмірі 2600,00 грн кожній, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню.

V. Висновки суду за результатами розгляду заяви.

З огляду на встановлені судом обставини справи, докази, надані позивачами на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви позивачів про ухвалення додаткового рішення та відшкодування позивачам витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог у загальному розмірі по 18000,00 грн кожній, відповідно, з урахуванням критеріїв співмірності, розумності та пропорційності, а у задоволенні іншої частини вимог заяви слід відмовити.

Тому суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву позивачів про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, про що ухвалити додаткове рішення в цивільній справі.

Керуючись статтями 3-13, 133, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

Заяву представника позивачів (заявників) про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №203/1660/22 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_6 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_7 ; РНОКПП невідомий) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу по 9000,00 грн (дев`ять тисяч гривень 00 копійок) з кожного, у загальному розмірі 18000,00 грн (вісімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_6 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_7 ; РНОКПП невідомий) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу по 9000,00 грн (дев`ять тисяч гривень 00 копійок) з кожного, у загальному розмірі 18000,00 грн (вісімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне додаткове рішення суду складено 17.11.2023 року.

Суддя Ф.М. Ханієва