Справа №191/431/23
Провадження № 2/191/112/23
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяв про закриття провадження у справі,

визнання поважної причину неподання письмових доказів

та долучення письмових доказів до справи

14 березня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі

головуючої судді Окладнікової О.І.,

за участі секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,

представника позивача адвоката Железняка В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Промторг-Холдінг» про стягнення реальних збитків та витрат на автотоварознавчі дослідження, -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2023 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Промторг-Холдінг» про стягнення реальних збитків та витрат на автотоварознавчі дослідження.

Ухвалою суду від 14.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

09.03.2023 до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Федоренка Романа Вікторовича в інтересах ТОВ «Промторг-Холдінг» про закриття провадження по справі у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не може бути відповідачем у даній справі, а лише ТОВ «Промторг-Холдінг» є відповідачем, тому наявний спір між двома суб`єктами господарювання.

10.03.2023 року від представника відповідача адвоката Сологуба Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 надійшла заява про закриття провадження по справі у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не може бути відповідачем у даній справі, а лише ТОВ «Промторг-Холдінг» є відповідачем, тому наявний спір між двома суб`єктами господарювання.

14.03.2023 року до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника позивача адвоката Железняка В.К. про приєднання письмових доказів до справи в порядку ст.83 ЦПК України.

У сьогоднішньому судовому засідання представник позивача клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи підтримав та просив його задовольнити. Проти задоволення заяв представників відповідачів щодо закриття провадження у справі заперечив та просив відмовити у їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 та представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач - це особа, яка на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, що узгоджується із Висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

Відповідно до ч.1 ст.51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Частиною 2 ст. 51 ЦПК України визначено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст.51 ЦПК України, після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 707/2-1006/2011.

Крім того, посилання представників відповідачів, на те, що «Полукарьов Д.М. в принципі не може бути відповідачем у даній справі і, значить, відповідачем є лише ТОВ «Промторг-Холдінг» одноосібно» є безпідставним, так як лише позивач у своєму позові може визначати відповідачів: ні суд, ні, тим більше, самі відповідачі не мають такого права.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що визначення кола відповідачів є правом позивача, а суд не наділений повноваженнями щодо виключення певної особи з числа відповідачів, визначених позивачем, тому у задоволенні заяв представників відповідачів про закриття провадження у справі необхідно відмовити.

З приводу клопотання представника позивача про приєднання письмових доказів до матеріалів справи в порядку ст.83 ЦПК України суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.2 ст.83 ЦПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8 ст.83 ЦПК України).

Відповідно до ч.9 ст.83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Частиною 10 ст.83 ЦПК України визначено, що докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Представник позивача у своєму клопотання зазначає, що при подання позову не були додані до справи докази ринкової вартості пошкоджених транспортних засобів станом після дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням аварійних пошкоджень (в пошкодженому стані), оскільки такі документи не були виготовлені. Зокрема, вказані звіти були зроблені на підставі заяв від 10.03.2023 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши долучені до клопотання письмові докази, суд приходить до висновку про визнання поважною причину неподання у передбачений ст.83 ЦПК України строк письмових доказів та долучити до справи копії звітів №1212, №1213, 31215 про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 з додатками на 17 аркушах.

На підставі викладеного, керуючись ст.48. ст.51, ст.83, ст.255, ст.260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяв представників відповідачів адвокатів Сологуба Дмитра Олександровича та Федоренка Романа Вікторовича про закриття провадження у справі.

Задовольнити клопотання представника позивача адвоката Железняка В.К. про приєднання письмових доказів до справи.

Визнати поважною причину неподання у передбачений ст.83 ЦПК України строк письмових доказів та долучити до справи копії звітів №1212, №1213, 31215 про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 з додатками на 17 аркушах.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повна ухвала складена 20 березня 2023 року.

Суддя О. І. Окладнікова