Справа №487/3048/21
Провадження №2-др/487/12/23
23.03.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого - судді Кузьменко В.В.,
за участю секретаря судового засідання - Рафальської Т.В.,
розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєва цивільну справу заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.09.2022 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, позовні вимоги задоволено повністю.

В судове засідання учасники процесу не викликалися.

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Відповідно до частини 4 статті 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

В провадженні суду перебувала цивільна справа №487/3048/21 провадження 2/487/345/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину.

По даній справі 06.09.2022 року ухвалено судове рішення.

У відповідності до приписів пункту 1 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач при подачі позовної заяви просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 3000 грн.

Однак при винесенні рішення судом не вирішено дане питання.

Відповідно до частин 1-6 ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем дотримано вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №40 від 27.04.2021 року, що підтверджує витрати на професійну правничу допомогу.

Таким чином, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт по наданню позивачу правничої допомоги, складність справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ціну позову та значення справи для сторони, суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в загальній сумі 3000 гривень.

Враховуючи те, що при розгляді справи №487/3048/21 не вирішено питання про стягнення судових витрат в розмірі 3000 грн., слід ухвалити додаткове рішення, та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , судові витрати в розмірі 3000 грн.

Керуючись статтею 270 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 3000 грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Суддя В.В.Кузьменко