Ухвала

04 травня 2023 року

м. Київ

справа № 2-912/2007

провадження № 61-4716ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до Лолинської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, правонаступником якої є Вигодська селищна рада Долинського району Івано-Франківської області, про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 року ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Лолинської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, правонаступником якої є Вигодська селищна рада Долинського району Івано-Франківської області, про визнання права власності на нерухоме майно.

Заочним рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається із житлового будинку загальною площею 69,0 кв. м, житловою - 36,9 кв.м, допоміжною - 28,1 кв. м, стайні, шопи, стодоли, стайні, шопи, вбиральні, воріт, огорожі, що належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , який не брав участі у розгляді справи, подав апеляційну скаргу

на заочне рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2007 року.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Заочне рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2007 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

27 березня 2023 року ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_2 , звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 березня 2023 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: надіслання уточненої редакції касаційної скарги, в якій необхідно зазначити підстави, на яких подається касаційна скарга, з урахуванням положень статті 389 ЦПК України та зазначити точну адресу місцезнаходження Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області; надання копій скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; доплати судового збору; зазначення реєстраційного номера облікової картки платника податків за його наявності або номера і серії паспорта, а також роз`яснено наслідки невиконання ухвали суду.

На виконання зазначеної ухвали ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків. Зокрема, заявницею надано: квитанцію про доплату судового збору; уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням реєстраційного номера облікової картки платника податків та номером і серією паспорта, із зазначенням адреси місцезнаходження Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області.

Проте, із аналізу уточненої редакції касаційної скарги, яка надійшла на виконання ухвали Верховного Суду від 06 квітня 2023 року, слідує, що заявниця не визначила підстав касаційного оскарження судового рішення, а отже не усунула порушення частини другої статті 389 ЦПК України.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі та в уточненій касаційній скарзі зазначає, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору, при цьому узагальнено посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права (статей 1268, 1296, 1297 ЦК України), проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (приписи частини першої статті 400 ЦПК України).

Процесуальний закон покладає на заявника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або порушення норм процесуального права, яке допустили суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

Крім того, заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях.

Верховний Суд наголошує на тому, що суд касаційної інстанції здійснює перегляд ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень у виключних випадках, кожен з яких окремо передбачений процесуальним законом. Стадія касаційного перегляду не є обов`язковою стадією для усіх видів судових проваджень, а перегляд рішень у касаційному порядку відбувається виключно з підстав, що визначені процесуальним законом. При цьому Верховний Суд є судом права, тобто судовою інстанцією, яка не здійснює перегляд постановлених та оскаржених рішень повністю, а лише у питанні правильності застосування судами норм права.

Подані заявницею процесуальні документи свідчать про те, що у відведений судом строк (станом на 04 травня 2023 року) вимоги ухвали Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у повній мірі заявниця не виконала, що не дозволяє суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Відсутність у касаційній скарзі передбачених ЦПК України підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку є передбаченою пунктом 4 частини четвертою статті 393 ЦПК України підставою для її повернення.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до Лолинської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, правонаступником якої є Вигодська селищна рада Долинського району Івано-Франківської області, про визнання права власності на нерухоме майно - повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі,

яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников