_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/805/23
УХВАЛА

16.03.2023 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В, розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) , третя особа ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

16.11.2022 року до Київського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) , третя особа ОСОБА_3 АДРЕСА_4 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна подружжя.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2022 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

15.03.2023 року від представника відповідача до суду надійшла заява про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В., яка обґрунтована тим, що ухвала про відкриття провадження була постановлена з порушенням вимог ЦПК України, також представником відповідача було направлено заяву про відкладення підготовчого засідання, проте суддя проігнорувала її заяву та закрила підготовче засідання, окрім того суддя не може кваліфіковано розглядати справу, оскільки за даними сайту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України рішенням від 21.12.2018 року вона не склала іспит для суддів місцевих та апеляційних судів, призначений рішенням Комісії від 02 березня 2018 року № 33/зп-18 і суддю Салтан Л.В. визнано такою, що не відповідає займаній посаді.

Положеннями ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч.7 ст. 40 ЦПК України відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. З огляду на обставини справи, суд не вбачає підстав для розгляду питання про відвід судді з повідомленням учасників справи.

Враховуючи приписи ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, суд постановляє проводити розгляд питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2022 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Підставою для відводу стало те, що ухвала про відкриття провадження була постановлена з порушенням вимог ЦПК України, також представником відповідача було направлено заяву про відкладення підготовчого засідання, проте суддя проігнорувала її заяву та закрила підготовче засідання, що є незгодою з процесуальними рішеннями судді.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови «Про незалежність судової влади» за № 8 від 13.06.2007, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Також, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Згідно з частиною 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Окрім того, представник відповідача як на підставу відводу зазначає, що суддя не може кваліфіковано розглядати справу, оскільки за даними сайту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України рішенням від 21.12.2018 року вона не склала іспит для суддів місцевих та апеляційних судів, призначений рішенням Комісії від 02 березня 2018 року № 33/зп-18 і суддю ОСОБА_4 визнано такою, що не відповідає займаній посаді.

Суд зазначає, що 26 серпня 2021 року Вищою радою правосуддя України прийнято рішення № 1871/0/15-21 «Про відмову у задоволенні подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Київського районного суду міста Одеси на підставі підпункту 4 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України», таким чином суддя продовжує перебувати на посаді судді, а оскаржуване рішення ВККС від 21.12.2018 втратило юридичне значення.

З огляду на викладене, мотиви для відводу головуючого судді від розгляду вказаної цивільної справи, вказані у заяві представника відповідача, є безпідставними, надуманими та не підтвердженими, а тому відповідно не можуть слугувати підставами для їх відводу.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що ті обставини, які викладені у заяві про відвід, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи, і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заявлений представником відповідача ОСОБА_1 відвід судді Салтан Л.В. визнати необґрунтованим.

Заяву передати до канцелярії Київського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Салтан Л.В.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання суддею.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Салтан Л. В.