Справа №751/427/23
Провадження №2/751/509/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2023 року місто Чернігів
Новозаводський районний суд м. Чернігова
в складі: головуючого-судді Деркача О.Г.
при секретарі Савчук М.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,
11.01.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить збільшити розмір встановлений рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.07.2018 року, аліментів, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. 00 коп., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що до 26.06.2008 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначає, що рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.08.2008 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання (неповнолітніх на той момент) дітей. На підставі чого 05.05.2008 року було видано виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання до Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова.
У подальшому, 12.07.2018 року рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова по справі №751/1048/18 було задоволено її позов до боржника щодо збільшення розміру аліментів.
Вказує, що на даний час по виконавчому листу №2-1337 від 27.08.2008 року, виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей, наявна заборгованість.
Звертає увагу, що усі діти проживають разом з нею.
Разом з тим, з 01.09.2021 року неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Чернігівське вище професійне училище побутового обслуговування», денної форми навчання, на безкоштовній основі. У зв`язку з чим, донька ОСОБА_6 потребує значно більшого догляду та як наслідку матеріального забезпечення, яке пов`язане з вартістю проїзду до навчального закладу, харчуванням, одягом, засобами гігієни, забезпеченням канцтоварами, а також іншими матеріальними потребами, що зумовлені інтелектуально-культурним розвитком необхідного для належного життя дитини, що в своїй сукупності унеможливлює належне забезпечення рівня життя дитини.
Крім того, на її утриманні перебувають також дві повнолітні доньки, які теж навчаються.
В зв`язку з тим, що всі потреби, зокрема, матеріального характеру на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , несе сама позивачка, заявлені вимоги просить задовольнити.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2023 року, головуючим суддею визначено суддю Павлова В.Г.
Ухвалою суду від 12.01.2023 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно розпорядження Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.04.2023 року за №245, щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №751/427/23, в зв`язку з тим, що суддя Павлов В.Г з 06.04.2023 року припинив роботу на посаді судді в зв`язку з закінченням строку відрядження відповідно до рішення Верховного Суду від 05.04.2022 року №2/0/149/221 «Про продовження строку відрядження судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Павлова В.Г. до Новозаводського районного суду м. Чернігова», для недопущення порушень процесуальних строків та з метою своєчасного розгляду справи, проведено повторний автоматизований розподіл справи, на підставі чого, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №751/427/23 між суддями від 17.04.2023 року, головуючим суддею визначено суддю Деркач О.Г.
Ухвалою судді від 17.04.2023 року позовна заява прийнята до провадження під головуванням судді Деркач О.Г., за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
18.04.2023 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Позивач в судове засідання не з`явилася. Позивачем подано заяву про розгляд справи без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 50)
Відповідач в судове засідання не з`явився. В судовому засіданні, яке відбулося 06.03.2023 року, зазначив, що позовні вимоги в заявленому розмірі, не визнає, посилаючись на розмір своєї заробітної плати. Разом з тим, про розгляд справи на 18.04.2023 року на 09 год. 30 хв., повідомлявся у встановленому законом порядку, з дотриманням вимог п. 2 ч. 7, п. 1 ч. 8 ст. 128 та ч. 4, 10 ст. 130 ЦПК України.
Більш того, Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, зроблено висновок, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення відповідної особи належним.
Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7СК України привирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Згідно ст. ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.
У національному законодавстві України право дитини на утримання, що також прямо кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зазначені: батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_8 . (а.с. 14)
Відповідно до копії рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.07.2018 року, позов ОСОБА_8 до ОСОБА_2 , третя особа: Деснянський відділ державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, стягнення пені за прострочення по сплаті аліментів - задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2008 року, стягнувши з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), уродженця смт Смяч Щорського району Чернігівської області, на користь ОСОБА_8 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000 (три тисячі) грн щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 судовий збір у розмірі 240 (двісті сорок) грн. 00 коп. (а.с. 10 - 12)
Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем у справі не досягнуто, у зв`язку з чим виник спір.
Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (статті 7, 155 СК України).
Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки.
Керуючись ст. 7 Сімейного кодексу України відповідно до якого - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
У роз`ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. У цьому випадку суд виходить з того, що відповідач не відноситься до категорії непрацездатних осіб, має можливість самостійно визначати обсяг забезпечення себе роботою та відповідно отримання доходів від такої роботи, інших осіб на утриманні не має.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між особами, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Звертаючись до суду з позовом, позивач як на підставу своїх вимог посилилися на те, що коштів на матеріальне забезпечення дитини не вистачає, збільшились потреби, а такі обставини не дають можливості забезпечити нормальне існування дитини.
З огляду на копію довідки Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівське вище професійне училище побутового обслуговування» від 15.11.2022 року за № 366/05-10, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Чернігівське вище професійне училище побутового обслуговування» з 01.09.2021 року (наказ на зарахування № 3 «З-УЗД» від 30.08.2021р.) по 27.06.2024 р., за професією «Перукар (перукар-модельєр). Візажист». Форма навчання денна, безкоштовна. На повному державному утриманні не перебуває. (а.с. 15)
Відповідно до копії довідки про доходи позивача, виданої ФОП ОСОБА_9 від 05.12.2022 року за № 32, ОСОБА_1 працює керуючою магазину в ФОП ОСОБА_9 , загальна сама доходу якої, за період з серпня 2022 року по листопад 2022 року, без урахування аліментів, становить 26 400 грн. 00 коп. (а.с. 8)
Також, згідно копії довідки про доходи відповідача, виданої ФОП ОСОБА_10 від 13.03.2023 року за № 1, ОСОБА_2 працює водієм в ФОП ОСОБА_10 , загальна сума доходу якого, за період з листопада 2022 року по лютий 2023 року, за винятком аліментів, становить 25 600 грн. 00 коп. (а.с. 39)
Крім того, відповідно до копії посвідчення ОСОБА_1 , серії НОМЕР_3 , виданого 15.09.2020 року, строк дії якого продовжено до 30.06.2023 року, остання має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. (а.с. 7)
За нормою частини 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Одночасно, стаття 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом..
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України).
Позивач посилається на імперативність її права на отримання аліментів, суд погоджується з такими доводами позивача. Але при вирішенні справ про стягнення аліментів позивач зобов`язаний також довести бажаний розмір аліментів, а не лише вказати певний розмір, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку кожної з дитини батьком яких є позивач.
При цьому, доказів про розмір витрат відповідача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , матеріали справи не містять.
Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
При визначенні розміру аліментів, суд, приймаючи до уваги обставини справи, що мають істотне значення для об`єктивного визначення розміру аліментів, які наведені вище, а також, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання неповнолітньої дочки яка навчається, щоденну потребу у забезпеченні фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, відсутність відомостей щодо реальних витрат на дитину, матеріальний стан та можливість відповідача сплачувати аліменти саме у заявленому розмірі, в сукупності оцінених судом доказів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 липня 2018 року, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Саме такий розмір аліментів, на думку суду, є обґрунтованим та справедливим, оскільки враховуючи майнове становище сторін по справі та відповідність вимогам закону й інтересам неповнолітньої дочки, а присуджена сума відповідає реальній можливості платника аліментів сплачувати їх, не порушуючи прав останнього.
На підставі ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позивач відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 7, 141, 150, 155, 180, 181, 182, 183, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 2, 3, 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280 - 282, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.
Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 липня 2018 року, стягнувши з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ).
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 ).
Повне судове рішення складено 18.04.2023 року.
Суддя О.Г. Деркач