Справа № 446/1203/22 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У. І.
Провадження № 22-ц/811/361/23 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Назар Х.Б.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янко-Бузького районного суду Львівської області від 28 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (в подальшому «позивач»; ТзОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором та Договорами позики в загальному розмірі 129 755 грн. 34 коп. та понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та договорами позики не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. Позивач на підставі укладених договір факторингу набув права вимоги до відповідача, а відтак відповідач перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що і зумовило звернення позивача до суду з даним позовом (а.с. 2-9).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» загальну суму заборгованості в розмірі 129 755 грн. 34 коп., з яких:

-за Договором позики № 1513595 в розмірі 13 039,84 гри., з яких:

o6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

o7 039,84 грн. - сума заборгованості за відсотками;

-за Кредитним договором № /628399 в розмірі 18 000,00 гри., з яких:

o4 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

o13 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

-за Договором позики № в розмірі 69 312,50 грн., з яких:

o5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

o64 312,50 грн. - сума заборгованості за відсотками;

-за Кредитним договором № 05965-02/2021 в розмірі 20 625,00 гри., з яких:

o5 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

o15 125,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

-за Договором позики № 2-94229 в розмірі 8 778,00 гри., з яких:

o3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

o5 778,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати у розмірі 2 481 грн. 00 коп. (а.с. 220-223).

Дане рішення оскаржив відповідач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, звертає увагу на те, що відповідач з 30.03.2021 року перебуває на строковій військовій службі, є учасником бойових дій (що стверджується виданим 12.08.2022 року посвідченням серії НОМЕР_1 , копія якого є наявною у матеріалах справи), в ході яких отримав вогнепальні осколкові поранення, а пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, яка вже була чинною за час звернення позивача до суду з даним позовом) встановлено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, а відтак вважає незаконним нарахування та стягнення з нього процентів за користування кредитами за період військової служби (а.с. 230-234).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77).

Судами встановлено та стверджується матеріалами справи те, що протягом періоду з 03 по 16 лютого 2021 року відповідач уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) «1 безпечне агентство необхідних кредитів» 5 (п`ять) Договорів позики та Кредитних договорів, згідно яких він отримав у позику та кредит на певний строк грошові кошти на загальну суму 24 000 грн. під відповідний процент за користування цими коштами.

В подальшому, а саме: протягом періоду з 14 червня 2021 року по 22 червня 2022 року, між ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» («Кліент») та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» («Фактор») було укладено 4 (чотири) Договори факторингу, згідно яких Клієнт відступив Факторові (позивачу) право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб Боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 по вищезгаданих договорах.

Вищезгадані договори (позик, кредитні та факторингу) ніким не оспорювались та недійсними судом не визнавалися (докази про це у матеріалах справи відсутні), а відтак такі (у відповідності до статті 204 ЦК України) є правомірними та чинними.

Доказів про повернення взятих в кредит коштів ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та/чи ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відповідачем (апелянтом) до суду подано не було.

За наведених обставин в їх сукупності суд прийшов до вірного висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача сум заборгованостей за основними сумами боргів за вищезгаданими 5 Договорами позики та Кредитними договорами, які були укладеними відповідачем протягом періоду з 03 по 16 лютого 2021 року з ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», підлягають до задоволення і доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

В той же час, у матеріалах справи відсутні розрахунки позивача процентів за користування кредитом. При цьому позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом обґрунтовуються лише Витягами з Реєстру боржників до вищезгаданих договорів факторингу та «Розрахунками заборгованості», у яких насправді розрахунок «заборгованості за відсотками» відсутній: є лише сума на певну дату (без її розрахунку), яка і є предметом позовних вимог (для прикладу а.с. 20, 22).

Станом на час звернення позивача до суду з даним позовом (19.08.2022 року) пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вже було встановлено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та або/автомобіля (а.с. 273).

Враховуючи суми коштів, отриманих відповідачем за договорами позики та кредитними договорами (від 3 000 до 6 000 грн.), очевидним є те, що ці кошти не могли бути джерелом придбання об`єктів житлового фонду та/або автомобіля.

Як вбачається з військового квитка серія НОМЕР_2 , відповідач ОСОБА_1 з 30 березня 2021 року перебуває на військовій службі (а.с. 261-262).

Згідно Довідки військової частини НОМЕР_3 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдат ОСОБА_1 , 2002 року народження, під час виконання ним обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини 24 березня 2022 року під час обстрілу позицій в районі населеного пункту ЗОЛОТЕ-4 Луганської області отримав поранення (а.с. 263), в результаті чого (згідно Довідки військово-лікарської комісії від 23 лютого 2023 року) обмежено придатний до військової служби (а.с. 264).

А згідно посвідчення серії НОМЕР_1 , виданому 12 серпня 2022 року, ОСОБА_1 має статус ветерана війни учасника бойових дій (а.с. 235).

Про вищенаведені обставин зазначається у Відзиві відповідача на позовну заяву.

Однак, Відповідь позивача на вищезгаданий Відзив відповідача жодних доводів (заперечень тощо) з приводу наведеного (а саме: неправомірності нарахування відповідачу, як ветерану війни учаснику бойових дій, процентів за користування кредитами) не містить (а.с. 134-150; 169-174).

Таких доводів не містять також і Відзив позивача на апеляційну скаргу (а.с. 247-254) та Заперечення позивача на відповідь на відзив на Апеляційну скаргу (а.с. 266).

Оскаржуване рішення суду також не містить жодних доводів з приводу того, чому вищенаведені доводи відповідача не були враховані судом.

За вищенаведених обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про те, що у суду першої інстанції були відсутніми правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитами (зокрема у повному обсязі), а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав недоведеності позивачем цих позовних вимог - з ухваленням нового: про лише часткове задоволення позовних вимог.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а підпунктом «в» пункту 4 частини 1 ст. 382 ЦПК України встановлено, що в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За наслідками апеляційного перегляду оскаржуваного рішення колегія суддів прийшла до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення лише частково, а саме: у загальному розмірі 24 000 грн. заборгованостей за основними сумами боргу (тобто 18,5 % від 129 755 грн. 34 коп. заявлених позовних вимог).

За подачу позовної заяви позивач сплатив 2 481 грн. судового збору (а.с. 1), а 18,5 % від цієї суми становить 458 грн. 89 коп., які і підлягають до стягнення на користь позивача з Державного бюджету України, оскільки відповідач у відповідності до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2023 року - 2 684, 00 грн.

Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення з відповідача заборгованостей за Договорами позики та Кредитними договорами на загальну суму 129 755 грн. 34 коп.

Відтак, ціна позову у цій справі складає 129 755 грн. 34 коп., що станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684, 00 грн. х 100 = 268 400, 00 грн).

Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 129 755 грн. 34 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кам`янко-Бузького районного суду Львівської області від 28 грудня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРОУ: 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 01032, Київська область, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити ІВАN № НОМЕР_5 у АТ «ТАСкомбанк»):

-6 000 грн. суми боргу за Договором позики № 1513595 від 03.02.2021 року;

-4 500 грн. суми боргу за Кредитним договором № /628399 від 05.02.2021 року;

-5 000 грн. суми боргу за Договором позики № від 06.02.2021 року;

-5 500 грн. суми боргу за Кредитним договором № 05965-02/2021 від 11.02.2021 року;

-3 000 грн. суми боргу за Договором позики № 2-94229 від 16.02.2021 року,

а всього 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх недоведеністю.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 458 (чотириста п`ятдесят вісім) грн. 89 коп. сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 08 травня 2023 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.