Провадження № 22-ц/802/428/23 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, отриманого без достатньої правової підстави за апеляційною скаргою позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 лютого 2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (надалі - ТДВ «Експрес Страхування») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, отриманого без достатньої правової підстави, який мотивувало тим, що 18.02.2021 між ТДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №209.21.2585306, яким було застраховано транспортний засіб «Kia Sportage», р.н. НОМЕР_1 .

У місті Луцьк, на пр. Перемоги, 5 в м. 14.04.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Kia Cerato», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Kia Sportage», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Дана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2 згідно європротоколу, складеного учасниками на місці події. 16.04.2021 у до ТДВ «Експрес Страхування» звернулася відповідач із заявою про виплату страхового відшкодування, і таке страхове відшкодування у розмірі 45655,16 грн. було виплачено.

В подальшому, товариство звернулося із заявою до ПАТ «НАСК «Оранта» про повернення виплаченого страхового відшкодування за полісом №АР/9547272, оскільки відповідальність водія автомобіля «Kia Cerato», р.н. НОМЕР_2 застрахована у даному товаристві, однак було отримано повідомлення, що ОСОБА_1 отримала від ПАТ «НАСК «Оранта» страхове відшкодування у розмірі 35528,03 грн.

На підставі статті 1212 ЦК України просили стягнути з відповідача на свою користь 45655,16 грн. виплаченого страхового відшкодування та судові витрати у справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 08 лютого 2023 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» безпідставно отримані кошти в розмірі 35528 грн. 03 коп. та 1930 грн. 67 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Зазначає, що оскільки відповідач отримала страхове відшкодування від страхової компаній НАСК «Оранта», страхове відшкодування, виплачене позивачем у розмірі 45655,16 грн. є безпідставно набутими коштами.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 зазначає, що визнає позов на суму 35528,03 грн., які вона безпідставно набула від НАСК «Оранта».

У відповіді на відзив позивач зазначає, що саме кошти, які були виплачені страховою компанією ТДВ «Експрес Страхування» у розмірі 45655,16 грн. він просить стягнути як безпідставно набуті.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справ.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 15.05.2023, тобто, дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, аргументи апеляційної скарги, зміст відзиву на апеляційну скаргу, поданий представником позивача ОСОБА_3 та відповіді на відзив, поданої позивачем ТДВ «Експрес Страхування», апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду до скасування з ухваленням нового судового рішення з таких підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Kia Cerato», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Kia Sportage», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 сталася 14.04.2021 на пр. Перемоги, 5 в м. Луцьку з вини водія ОСОБА_4 , про що свідчить копія європротоколу, складеного учасниками на місці події.

Потерпіла ОСОБА_1 16.04.2021 звернулася до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно з протоколом огляду транспортного засобу з фототаблицями та рахунку-фактури №VA00002042 від 21.04.2021 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Kia Sportage», р.н. НОМЕР_1 становить 45655,16 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 26 квітня 2021 року № ЦО02579 ТДВ «Експрес Страхування» відповідачу ОСОБА_1 перераховано грошові кошти у розмірі 45655,16 грн.

Листами ПАТ «НАСК «Оранта» від 25.05.2021 та від 11.06.2021 відмовлено у задоволенні заяви ТДВ «Експрес Страхування» про відшкодування сплаченого відповідачу ОСОБА_1 страхового відшкодування, оскільки відповідно до заяви ОСОБА_1 , поданої 23.04.2023 до НАСК «Оранта», як страхової компанії винуватця ДТП, відповідачу14.05.2023 виплачено страхове відшкодування в розмірі 35528,03 грн. (а.с. 47, 48).

Отже, після дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_1 звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, а також із заявою про виплату страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, та отримала страхове відшкодування за наслідками однієї ДТП від двох страхових компаній. Причому першим виплачено страхове відшкодування за договором майнового відшкодування у розмірі 45655,16 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд дійшов висновку, що на підставі статті 1212 ЦК України з ОСОБА_5 на користь позивачаТДВ «Експрес Страхування» належить стягнути 35528,03 гривні, які виплачені страховою компанією НАСК «Оранта».

Такий висновок суду грунтується на неповному з`ясуванні обставин справи та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Зокрема, виходячи із принципу диспозитивності судового процесу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із змісту позовної заяви, апеляційної скарги, відповіді на відзив вбачається, що ТДВ «Експрес Страхування» вважає безпідставно набутими коштами страхове відшкодування, яке позивач виплатив відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору майнового страхування і їх розмір становить 45655,16 грн.

Стягнувши з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ТДВ «Експрес Страхування» 35528.03 грн, які НАСК «Оранта», як страхова компанія винуватця у ДТП виплатило відповідачу ОСОБА_5 як страхове відшкодування за договором обов"язкового страхування цивільної відповідальності наземних транспортних засобів, суд першої інстанції залишив поза увагою зміст позовних вимог, неправильно визначив правовідносини, які виникли між позивачем ТДВ «Експрес Страхування» та відповідачем ОСОБА_1 , зазначивши в рішенні, що їх виплата призвела до подвійного відшкодування шкоди, у той час як позовних вимог про стягнення з відповідача виплачених НАСК "Оранта" коштів у справі заявлено не було.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Стаття 1212 ЦК України застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту.

У разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 29 липня 2019 року у справі N 756/3966/17 .

Якщо правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Винятком є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку із зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов

Про наведене зазначив Верховний Суд у постанові від 12 серпня 2021 року у справі № 910/17567/19.

З матеріалів справи вбачається, що ТДВ «Експрес Страхування» виплатило відповідачу ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 45655,16 грн. на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 18.02.2021, укладеного між ТДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_1 (далі - Договір).

У справі не встановлено, що позивач в односторонньому порядку відмовлявся від Договору або що Договір був розірваний сторонами чи визнаний недійсним у судовому порядку.

Оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як безпідставно виплачене страхове відшкодування, набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України.

Такий висновок відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові ВП ВС від 26 червня 2018 року у справі № 910/9072/17.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною четвертою статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки суд першої інстанції при вирішенні справи неправильно витлумачив зміст статті 1212 ЦК України та безпідставно застосував указану норму матеріального права до правовідносин, що виникли між позивачем ТДВ «Експрес Страхування» та відповідачем ОСОБА_1 , що призвело до неправильного вирішення спору, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав вийти за межі доводів апеляційної скарги, у якій позивач просив скасувати рішення суду першої інстанції з інших підстав.

Ураховуючи викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що часткове визнання відповідачем позову, яке зводиться до визнання останньою безпідставності отримання нею коштів від НАСК «Оранта» у розмірі 35528,03 грн. виплаченого страхового не має правового значення для вирішення спору, оскільки таке визнання позову не відповідає змісту заявлених позовних вимог. Також ОСОБА_1 не позбавлена права повернути визнану нею суму безпідставно отриманих коштів і в досудовому порядку.

Апеляційний суд відхиляє посилання позивача в апеляційній скарзі, як на підставу стягнення виплаченого страхового відшкодування , на пункти 13.1.11, 14.3 Договору у зв`язку з таким.

Виходячи із змісту пунктів 13.1, 13.1.11 Договору, підставою для відмови Страховика для виплати страхового відшкодування є отримання страхувальником або особою, допущеною до керування ТЗ , повного або часткового відшкодування збитків від особи, відповідальної за збитки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не приймав рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, а навпаки, виплатив страхове відшкодування відповідачу ОСОБА_1 .

Причому на день виплати 26.04.2023 позивачем ТДВ «Експрес Страхування» страхового відшкодування у розмірі 45655,16 грн, відповідач не отримувала відшкодування від іншої особи, відповідальної за збитки.

У пункті 14.3 Договору зазначено таке: «Якщо Страхувальник відмовився від свого права вимоги до особи, винної у заподіянні збитку за страховим випадком, або здійснення цього права стане неможливим з вини Страхувальника, то Страховик звільняється від виплати страхового відшкодування повністю або у відповідній частці і має право вимагати повернення виплаченої суми страхового відшкодування, а Страхувальник в такому випадку повинен повернути сплачене страхове відшкодування протягом 10 банківських днів з моменту направлення страховиком відповідної вимоги».

У даній справі встановлено, що страхувальник за договором майнового страхування - відповідач ОСОБА_1 не відмовлялася від свого права вимоги до особи, винної у заподіянні збитку за страховим випадком, а навпаки, після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування, знову отримала страхове відшкодування від страхової компанії винуватця ДТП - НАСК «Оранта». Існування інших умов, передбачених пунктом 14.3 Договору, які визначені Договором як підстава для повернення страхувальником виплаченого страхового відшкодування, також не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та обставин справи, тому не слугують підставою для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 лютого 2023 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в позові Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, набутого без достатньої правової підстави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді