Ухвала

16 березня 2023 року

м. Київ

справа № 932/12254/20

провадження № 61-2535ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з державного бюджету України на свою користь моральну шкоду у розмірі 750 000,00 грн.

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 21 грудня 2021 року позов задовольнив частково. Стягнув з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 435 500,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. В решті позову відмовив.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 22 червня 2022 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області залишив без задоволення, а рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року - без змін.

21 лютого 2023 року Державна казначейська служба України подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2022 року у цій справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Державна казначейська служба України звернулася з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що постанова Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2022 року до представника Державної казначейської служби України не надходила, а дізнався їх представник про оскаржуване судове рішення лише 30 січня 2023 року в момент отримання заяви ОСОБА_1 про виконання виконавчого листа, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на заяві про стягнення коштів.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Проте Державною казначейською службою України не надано жодних доказів на підтвердження недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України щодо порядку видачі або направлення судового рішення.

За таких обставин, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску заявником строку на касаційне оскарження з наведених підстав.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, надати строк для усунення недоліків, а саме: направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази (супровідний лист про надсилання кореспонденції апеляційним судом, поштовий конверт, довідка суду щодо отримання/неотримання заявником копії оскаржуваного судового рішення, копії матеріалів справи тощо).

Також, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовну заяву подано у жовтні 2020 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2 102,00 грн, підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позову у цій справі).

В касаційній скарзі Державна казначейська служба України просить скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2022 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ураховуючи наведене, судовий збір за подання касаційної скарги в даному випадку становить 15 000,00 грн (750 000,00 грн х 1 % х 200 %).

Разом із цим, Державна казначейська служба України в касаційній скарзі заявила клопотання про звільнення від сплати судового збору посилаючись на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2021 року № 590 затверджено Порядок виконання повноважень Казначейством в особливому режимі в умовах воєнного стану. Так, пунктом 19 Порядку визначено черговість здійснення платежів, згідно з якою сплата судового збору може бути здійснена лише в третю чергу, що унеможливлює Казначейству своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору. Ураховуючи ситуацію, яка склалася у зв`язку із збройною агресією російської федерації, Казначейство не має змоги своєчасно та в повному обсязі здійснити сплату судового збору.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20), положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстави для розгляду питання про звільнення юридичної особи від сплати судового збору та відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відсутні.

Також, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19 (провадження № 11-24апп21), в якій зазначено, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Передбачена статтею 8 Закону України «Про судовий збір» можливість звільнення/відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком й застосовується, як правило, у виключних випадках.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити, оскільки визначення постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2021 року № 590 Порядок виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану черговості сплати заявником судового збору не є безумовною підставою для задоволення клопотання заявника відповідно до Закону.

У зв`язку з наведеним, Державній казначейській службі України необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 15 000,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 15 000,00 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Крім цього, в касаційній скарзі Державна казначейська служба України як на підставу касаційного оскарження судових рішень посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішення застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах. викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 910/23967/16, від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14, від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 та постанові Верховного Суду від 07 липня 2022 року у справі № 201/9398/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

За правилами пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Диспозиція вищевказаної норми процесуального закону передбачає, що крім іншого заявнику необхідно вказувати норму права щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

В мотивувальній частині касаційної скарги Державна казначейська служба України не зазначає в частині застосування якої саме норми права відсутній правовий висновок Верховного Суду. Мотивувальна частина касаційної скарги містить нормативно-правове обґрунтування, проте, суд не наділений повноваженнями на власний розсуд з контексту скарги обирати норми права, із застосуванням яких не погоджується заявник.

Для усунення вказаного недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, заявнику необхідно надати до суду нову редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній казначейській службі України в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2022 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев