Справа № 203/5707/21
Провадження № 2/0203/190/2023
УХВАЛА

10 квітня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в місті Дніпрі у складі:

головуючого судді - Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сядро Г.Г.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження питання про прийняття до розгляду зміненої редакції позовної заяви, якою змінено підстави позову, та заяву позивача про залишення без розгляду первісної редакції позовної заяви в частині позовних вимог в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистим майном одного з подружжя та розподіл спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2021 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулася ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якому позивач просить суд:

- визнати її особистим майном - квартиру АДРЕСА_1 , що придбана за договором купівлі-продажу від 29.09.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Котенок Т.В. за реєстром № 1917 та зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 20164025 від 14.11.2011 року;

- розділити спільне сумісне майно подружжя - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме: автомобіль Hyundai ІX35, легковий - загальний універсал, реєстраційний № НОМЕР_1 , 2011 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1998куб. см., сірого кольору та виділити їй у власність 1/2 частину автомобіля.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2021 року, цивільну справу № 203/5707/21, провадження № 2/0203/1755/2021 було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана канцелярією суду 28 грудня 2021 року.

Ухвалою суду від 07.04.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.11.2022 року було задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків та викликано в судове засідання для допиту в якості свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

У чергове підготовче засідання, призначене на 10.04.2023 року, з`явилась представник позивача.

Відповідач та/або його представник у підготовче засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце проведення підготовчого засідання, заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не надсилали.

Суд на підставі положень ст. ст. 128, 223 ЦПК України продовжив судове засідання за даною явкою за відсутності відповідача та/або його представника.

До початку чергового підготовчого засідання представник позивача подала до суду заяву про залишення без розгляду первісної позовної заяви в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистим майном одного з подружжя, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_2 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ), що придбана за договором купівлі-продажу від 29.09.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Котенок Т.В. за реєстровим номером №1917, та зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Дніпропетровську міжміське бюро технічної інвентаризації», за реєстраційним номером №20164025 від 14.11.2011 року, та уточнену позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_9 про визнання недійсним договору, розподіл спільного сумісного майна подружжя, якою було змінено підстави позову, у зв`язку з чим зменшено первісні позовні вимоги, уточнено суб`єктний склад відповідачів, в якій позивач просить суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля Hyundai IX35, легковий - загальний універсал, реєстраційний № НОМЕР_3 , 2011 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , об`єм двигуна - 1998 куб. см, сірого кольору, від 09.12.2021 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , повернувши автомобіль у власність ОСОБА_3 ;

- розподілити спільне сумісне майно подружжя - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - автомобіль Hyundai IX35, легковий - загальний універсал, реєстраційний № НОМЕР_3 , 2011 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , об`єм двигуна - 1998 куб.см, сірого кольору, та виділити ОСОБА_2 у власність 1/2 частину автомобіля Hyundai IX35, легковий - загальний універсал, реєстраційний № НОМЕР_3 , 2011 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , об`єм двигуна - 1998 куб. см, сірого кольору.

Так, в обґрунтування заяви про залишення без розгляду первісної позовної заяви в частині позовних вимог позивач зазначила, що у відповідь на ухвалу суду від 29.12.2021 року, якою було забезпечено позову, надійшла відповідь Департаменту адміністративних послуг про те, що неможливо виконати ухвалу суду, оскільки автомобіль був відчужений ОСОБА_3 без згоди та відома ОСОБА_2 на користь третьої особи, а саме: матері відповідача.

У зв`язку з викладеним, позивач вважає за необхідне уточнити свої позовні вимоги та просить суд залишити без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог, а саме: позовних вимог до відповідача - ОСОБА_3 про визнання майна особистим майном одного з подружжя - квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, з приводу уточненої редакції позовної заяви від 10.04.2023 року позивач зазначила, що у ході розгляду справи за первісним позовом вона дізналась про те, що відповідач відчужив автомобіль своїй матері - ОСОБА_9 , на яку на даний час зареєстрований транспортний засіб під номером НОМЕР_4 . При цьому позивач зазначила, що вона не надавала згоду на продаж чи відчуження в будь-який інший спосіб відчуження спірного автомобіля - Hyundai IX35, легковий - загальний універсал, попередній реєстраційний № НОМЕР_3 , 2011 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , об`єм двигуна - 1998 куб. см, сірого кольору.

Так, позивач пояснила, що оскільки спірний автомобіль був набутий за спільні кошти під час шлюбу сторін та є спільною сумісною власністю подружжя, а згодом він був відчужений за відсутності згоди позивача як дружини, вона звернулась до суду із заявою про уточнення позовних вимог, якою змінено первісну редакцію позовної заяви шляхом зміни підстав позову.

Під час підготовчого засідання 10.04.2023 року представник позивача підтримала вимоги заяв та просила суд їх задовольнити, підстави звернення до суду із заявами пояснила суду таким чином, як про це зазначено вище.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

З приводу заяви про залишення без розгляду первісної позовної заяви в частині позовних вимог суд зазначає таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заявник до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення її без розгляду.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки звернення із заявою про залишення заяви без розгляду робить неможливим розгляд позовної заяви по суті, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви позивача та залишення без розгляду первісної редакції позовної заяви в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистим майном одного з подружжя, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_2 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ), що придбана за договором купівлі-продажу від 29.09.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Котенок Т.В. за реєстровим номером №1917, та зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Дніпропетровську міжміське бюро технічної інвентаризації», за реєстраційним номером №20164025 від 14.11.2011 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Питання повернення судового збору у разі залишення позову без розгляду регулюється ст. 142 ЦПК України. Вказаною нормою не передбачено повернення позивачу судового збору у разі подання та задоволення судом заяви про залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

З аналізу змісту ст. 142 ЦПК України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір» виходить, що у разі подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду та задоволення такої заяви судом, судовий збір, сплачений при його поданні, позивачу не повертається.

Отже, вирішуючи в ухвалі про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог про визнання особистим майном одного з подружжя - квартири, питання про повернення судового збору у розмірі 4163,00 грн (416300 х 0,01 = 4163,00 грн, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 року - 2270,00 грн, та вартості спірної квартири, відповідно до звіту про оцінку вартості майна від 15.12.2021 року у розмірі 416300,00 грн без ПДВ), суд дійшов висновку про відсутність підстав для його повернення.

З приводу вирішення питання про прийняття до розгляду зміненої редакції позовної заяви, якою змінено підстави позову, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є , зокрема, верховенство права , повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін , диспозитивність , пропорційність.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до положень ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до частин 1-3 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Аналіз викладеного вище вказує, що нормами ЦПК України визначено право позивача на збільшення або зменшення розміру позовних вимог, зміну підстав та предмета позову. При цьому у разі подання до суду вказаних заяв такі заяви повинні відповідати вимогам як ст. 175 ЦПК України, так і ст. ст. 43, 49 ЦПК України. До такої заяви, зокрема, додаються докази її надіслання іншим учасникам справи, а останні, у свою чергу, на підставі ст. 174 ЦПК України мають право подати до суду заяви по суті спору, відповідно.

Вказана правова позиція відображена у постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року, справа № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 квітня 2019 року у справі № 369/11526/16-ц (провадження № 61-44511св18), за якими процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України. При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також суд зазначає, що згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року, позовом є зверненням до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Одночасна зміна підстави і предмета позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

З системного аналізу вищевикладених правових норм, судової практики Верховного Суду, обставин справи виходить, що у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин справи повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви). Натомість позивач звернулась до суду із зміненою редакцією позовної заяви, якою змінено підстави позову, у зв`язку із залишенням позову без розгляду в частині позовних вимог та зменшення первісних позовних вимог, виникнення інших підстав позову, а саме: продаж спільного сумісного майна - спірного автомобіля.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень ст. 50 ЦПК України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:

1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів;

2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави;

3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Відповідно до положень частин 1, 4 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Суд, проаналізувавши викладене вище, надану позивачем змінену редакцію позовної заяви, дійшов висновку, що така відповідає положенням ст. ст. 49, 174, 175 ЦПК України. При цьому суд враховує сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1618,00 грн разом з первісним позовом за другу позовну вимогу майнового характеру, та 1073,00 грн - із зміненою редакцією позовної заяви за позовну вимогу немайнового характеру, та зазначає, що у суду наявні правові підстави для прийняття її до розгляду. Крім того, з огляду на викладене, до участі у справі в якості співвідповідача (відповідача-2) слід залучити ОСОБА_9 , до якої позивач звертає частину своїх позовних вимог.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви позивача про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог, та необхідності залишення без розгляду частини позовних вимог, прийняття до розгляду зміненої редакції позовної заяви, якою змінено підстави позову, та залучення до участі у справі в якості співвідповідача (відповідача-2) - ОСОБА_9 .

Керуючись ст. ст. 49, 133, 178, 185, 189-199, 257, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про залишення без розгляду первісної редакції позовної заяви в частині позовних вимог в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистим майном одного з подружжя та розподіл спільного сумісного майна подружжя - задовольнити повністю.

Залишити без розгляду первісну редакцію позовної заяви в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистим майном одного з подружжя, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_2 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ), що придбана за договором купівлі-продажу від 29.09.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Котенок Т.В. за реєстровим номером №1917, та зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Дніпропетровську міжміське бюро технічної інвентаризації», за реєстраційним номером №20164025 від 14.11.2011 року.

Прийняти до розгляду змінену редакцію позовної заяви, якою змінено підстави позову, в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистим майном одного з подружжя та розподіл спільного сумісного майна подружжя.

Залучити до участі в цивільній справі №203/5707/21 в якості співвідповідача (відповідача-2) - ОСОБА_9 .

Встановити відповідачам строк для подання відзивів на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали разом з доказами, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів, а також документами, що підтверджують надіслання (надання) відзивів і доданих до них доказів позивачу.

У разі ненадання відповідачами відзивів на позов у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішить справу за наявними у справі матеріалами, відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзиви протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання відзивів на позов разом з доказами, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення позивача, а також разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзиви і доданих до них доказів відповідачам.

Встановити відповідачам строк для подання заперечень на відповіді на відзиви протягом п`яти днів з дня його отримання з викладом своїх пояснень, міркувань і аргументів щодо наведених позивачем у відповідях на відзиви пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення разом з відповідними доказами та доказами їх направлення (надання) позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині залишення без розгляду первісної редакції позовної заяви в частині позовних вимог безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 17.04.2023 року.

Суддя Ф.М. Ханієва