ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4483/23 Справа № 176/2182/22 Суддя у 1-й інстанції - Крамар О. М. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вони є батьками ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався 20 липня 2022 року на комунальному підприємстві «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» при виконанні своїх посадових обов`язків, як слюсар-ремонтник дільниці каналізаційних очисних споруд. За підсумками висновку експерта судово-медичної експертизи від 28 липня 2022 б/н Кам`янського районного відділення м. Жовті Води комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» причиною смерті є отруєння летючим газом - сірководнем, який є однією зі складових так званих «каналізаційних» або «клоачних» газів. Це отруєння знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. За життя ОСОБА_3 не хворів на будь-які хронічні або гострі захворювання, які самі по собі або через свої ускладнення могли привести його до смерті, що підтверджується актом спеціального групового нещасного випадку, що стався 20 липня 2022 року о 09 год. 43 хв. в КП «Жовтоводський водоканал» ДОР» від 05 вересня 2022 року.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 , позивачі втратили сина, рідну людину, що має безповоротну дію. Позивачам завдано душевних страждань, що призвело до істотних вимушених змін у житті позивачів, які втратили турботу, моральну та матеріальну підтримку близької людини. Син позивачів був для них опорою та підтримкою, завжди допомагав у вирішенні різноманітних питань, що виникали в повсякденному житті позивачів. Позивачі з сином мали чудові стосунки, побудовані на довірі та взаємоповазі, були справжньою міцною сім`єю. Позивачі виховували сина від народження у найкращих традиціях українського народу та родини, він виріс справжнім чоловіком, став еталоном честі, порядності, доброти, поваги до суспільства і кожного громадянина. Позивачі отримували від свого сина матеріальну допомогу, оскільки лише на їх пенсію жити досить складно. Крім того, позивачі отримували від сина допомогу у побуті, оскільки він завжди піклувався і підтримував морально своїх батьків.

Позивачів не полишають думки про смерть сина, що навіює на них смуток, спричиняє душевні страждання та майже щоразу викликає головні болі, знервованість та болі в області серця. Для них дуже важко сприймається той факт, що вони пережили смерть свого сина, при тому, що якихсь тяжких захворювань він не мав і смерть його наступила несподівано для всіх, а не від якоїсь хвороби, що може хоч якось людину підготувати морально до настання в майбутньому втрати та смерті рідної людини.

Враховуючи викладене, позивачі вважають, що справедливою компенсацією перенесених ними моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 500 000 грн.. Визначений розмір не призведе до збагачення позивачів та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті сина - ОСОБА_3 на виробництві - 200000 (двісті тисяч) гривень, з урахуванням податків з доходів фізичних осіб. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції взявши до уваги характер і тривалість моральних страждань позивачів, які є довічними, врахувавши, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, який мають позивачі від загибелі сина, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважав, що з відповідача на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 слід стягнути моральну шкоду у розмірі 200 000 грн, оскільки цей розмір є таким, що відповідає глибині і ступеню моральних страждань позивачів та є достатнім для розумного задоволення потреб потерпілих.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в позовній заяві кожен із позивачів не виклав свої самостійні вимоги до відповідача та не навів у позові їх обґрунтувань. Апелянт вказує, що суд першої інстанції у порушення ст. 266 ЦПК України, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів не зазначив, в якій частині рішення стосується кожного з них.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 ..

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Жовтоводського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 05 жовтня 2022 року батьку потерпілого ОСОБА_3 , який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, ОСОБА_2 була призначена щомісячна страхова виплата у розмірі 2232,85 грн..

З листа Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування в Дніпропетровській області №18.2-05/918 від 27 вересня 2022 року вбачається, що батьки загиблого ОСОБА_3 підпадають під обидві категорії непрацездатних осіб. Тому нарахування щомісячних виплат подружжю ОСОБА_4 можливе лише виходячи з норм пункту 5.5.1 Порядку №11 у розмірі 25% від середньомісячного заробітку потерпілого, оскільки іншого не встановлено судом.

Згідно з довідкою №149/19-10 від 29 серпня 2022 року, виданою Мар`янівським старостинським округом Жовтоводської міської ради, до складу сім`ї (зареєстрованих) за адресою: АДРЕСА_1 , на 20 липня 2022 року входили ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 20 липня 2022 року о 09 год. 43 хв. в комунальному підприємстві «Жовтоводський водоканал» ДОР» від 05 вересня 2022 року, встановлено обставини нещасного випадку.

Комісією зі спеціального розслідування було встановлено:

1. Слюсарі-ремонтники дільниці каналізаційних очисних споруд ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на стан здоров`я або погане самопочуття на початку зміни 20.07.2022 року не скаржилися;

2. ОСОБА_3 під час виконання робіт з технічного обслуговування засувки, а саме: змащування засувки №3 у камері засувок 3К13 (газонебезпечні роботи), не використав засоби індивідуального захисту (каска захисна, лямковий запобіжний пояс, рятувальний канат, протигаз), за їх наявності на дільниці;

3. ОСОБА_5 під час виконання робіт з технічного обслуговування засувки, а саме: змащування засувки № 3 у камері засувок ЗК13 (газонебезпечні роботи), не застосовував засоби індивідуального захисту (каска захисна, лямковий запобіжний пояс, рятувальний канат, протигаз), за їх наявності на дільниці;

4. ОСОБА_6 , при спробі допомогти слюсарям-ремонтникам дільниці каналізаційних очисних споруд ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , спустився у камеру засувок ЗК13, не використовуючи засоби індивідуального захисту (лямковий запобіжний пояс, рятувальний канат), за їх наявності на місці настання нещасного випадку;

5. ОСОБА_7 не повідомила безпосереднього керівника (провідного інженера - технолога дільниці ОСОБА_8 ) про порушення вимог безпеки, тобто про відсутність засобів індивідуального захисту у слюсарів-ремонтників ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ;

6. ОСОБА_9 , не в повній мірі організувала, забезпечила та не здійснила контроль за якісним і безпечним проведенням ремонтних робіт (технічного обслуговування засувки, а саме: змащування засувки №3 у камері засувок ЗК13), а також не організувала та не здійснила контроль за безпечним виконанням газонебезпечних робіт слюсарями-ремонтниками дільниці каналізаційних очисних споруд ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у відповідності до вимог «Типової інструкції з організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» (НПАОП 0.00-5.11-85);

7. ОСОБА_8 не здійснила контроль за дотриманням вимог «Інструкції з охорони праці для оператора очисних споруд дільниці каналізаційних очисних споруд №42» оператором очисних споруд дільниці ОСОБА_7 , а також не брала участі у прийманні устаткування (засувки № 3 у камері засувок ЗК13) після обслуговування ремонтним персоналом;

8. ОСОБА_10 не здійснив керівництво працівниками дільниці каналізаційних очисних споруд, не організував роботи з ефективної взаємодії технологічних і ремонтних служб дільниці каналізаційних очисних споруд, а також не належним чином організований і не в повній мірі здійснюється контроль за безпечним виконанням газонебезпечних робіт слюсарями-ремонтниками дільниці каналізаційних очисних споруд, у відповідності до вимог «Типової інструкції з організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» (НПАОП 0.00-5.11-85);

9. Головний інженер ОСОБА_11 не в повній мірі здійснив контроль за організацією робіт із забезпечення виконання вимог «Типової інструкції з організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» (НПАОП 0.00-5.11-85) під час проведення газонебезпечних робіт, зокрема дільниці каналізаційних очисних споруд КП «Жовтоводський водоканал» ДОР»;

10. Під час ознайомлення з пояснювальними записками та опитування працівників дільниці каналізаційних очисних споруд мали місце наступні протиріччя:

- з пояснень майстра ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вона видала наряд-завдання на виконання технічного обслуговування засувки СЗ випуску сирого осаду з первинного відстійника № 3 без спуску у розподільчу камеру ЗК13 (змащування засувки), а з пояснень ОСОБА_5 , майстер ОСОБА_9 видала наряд - завдання на виконання технічного обслуговування засувки СЗ випуску сирого осаду з первинного відстійника №3 із спуском у розподільчу камеру ЗК13;

- з пояснень слюсаря-ремонтника ОСОБА_5 , на дні камери засувок ЗК13 було приблизно 40-50 см мулу, однак з пояснень ОСОБА_12 , мул на дні камери був приблизно на рівні 10-15 см, а з пояснень майстра ОСОБА_9 , мул на дні камери не перевищував 5-10 см.

На підставі вищезазначеного, комісією із спеціального розслідування групового нещасного випадку визнано, що причиною смерті слюсаря - ремонтника ОСОБА_3 стало випадкове отруєння летючим газом, оскільки, під час виконання технічного обслуговування засувки СЗ випуску сирого осаду з первинного відстійника № 3 зі спуском у розподільчу камеру ЗК13, він не використовував засоби індивідуального захисту (лямочний запобіжний пояс; рятувальний канат, протигаз).

Висновок комісії: груповий нещасний випадок з ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - слюсарями-ремонтниками дільниці каналізаційних очисних споруд КП «Жовтоводський водоканал» ДОР» визнати таким, що пов`язаний з виробництвом.

Згідно п.8 даного Акту, до осіб, які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці та гігієни праці, відноситься, в тому числі, ОСОБА_3 , слюсар-ремонтник дільниці каналізаційних очисних споруд КП «Жовтоводський водоканал» ДОР», який порушив вимоги інструкції з охорони праці для слюсаря-ремонтника дільниці каналізаційних очисних споруд №44, затвердженої наказом директора від 28.12.2020 року №263, а саме: п.3.7.12 - при спуску в камеру не одягнув рятувальний пояс, не прикріпив до нього мотузку, не одягнув протигаз; п.3.7.4.2 - спустився і працював в камері без палаючої лампи ЛБВК.

Членом комісії зі спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 20 липня 2022 року о 09 год. 43 хв., головою профспілкової організації КП «Жовтоводський водоканал» ДОР» ОСОБА_13 була висловлена окрема думка, в якій вона зазначає, що припинення дії дозволу №0584.20.12 на виконання робіт підвищеної небезпеки (виконання газонебезпечних робіт), виданий 05 серпня 2020 року призведе до неможливості надання КП «Жовтоводський водоканал» ДОР» послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідно до зупинки роботи системи життєзабезпечення міста Жовті Води, також підприємство буде в цілому позбавлено можливості виконувати аварійно-відновлювальні роботи та поточні ремонти обладнання, що призведе до припинення діяльності підприємства загалом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що між смертю потерпілого ОСОБА_3 , який працював на підприємстві відповідача та нещасним випадком, що стався з ним на виробництві, наявний причинний зв`язок, що передбачає право позивачів, як батьків померлого на відшкодування їм моральної шкоди

Згідно зі статтею 153 КЗпП України на всіх підприємствах установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавецем трудового договору про дистанційну роботу. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовується працівником, а також, санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів з питань охорони праці.

Відповідно до статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ч.1 статті 13 Закону України "Про охорону праці" роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці, відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Частиною 3 статті 13 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинами 3 та 4 статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно частини 2 статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статті 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та статті 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22.06.1981 №155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Аналіз наведених законодавчих приписів дозволяє констатувати, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Встановивши, що в момент настання нещасного випадку ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з КП «Жовтоводський водоканал» ДОР», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обов`язок щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті на виробництві покладається саме на роботодавця.

При цьому, колегія суддів погодується з висновком суду про безпідставність доводів представника відповідача з приводу наявності в діях загиблого порушень законодавства про охорону праці, та відсутності вини у цьому підприємства, оскільки вони не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи від нещасного випадку, що стався на виробництві.

Як роз`яснено в пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності та справедливості. Таким чином, судом встановлено, що відповідач завдав позивачам моральну шкоду, оскільки в результаті нещасного випадку на виробництві загинув син позивачів, що призвело до хвилювань та моральних страждань.

Встановивши характер і тривалість моральних страждань позивачів, які є довічними, врахувавши, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, який мають позивачі від загибелі сина, врахувавши при цьому ступінь вини самого померлого ОСОБА_3 в настанні нещасного випадку, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов обґрунтованого висновку, що з відповідача на користь позивачів слід стягнути моральну шкоду у розмірі 200 000,00 грн, оскільки цей розмір дійсно є таким, що відповідає глибині і ступеню моральних страждань позивачів та є достатнім для розумного задоволення потреб потерпілих.

При цьому, встановивши, що сума стягнення з КП «Жовтоводський водоканал» ДОР» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моральної шкоди перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, як це передбачено законом, суд вірно вважав, що в даному випадку, підлягає стягненню моральна шкода, з урахуванням податків і зборів фізичних осіб.

Разом з цим, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів, суд першої інстанції у порушення ст. 266 ЦПК України не зазначив, в якій частині рішення стосується кожного з них, а тому колегія суддів вважає за необхідне визначену судом суму поділити порівну між позивачами, тобто по 100 000,00 грн. кожному.

Доводи апелянта в скарзі про те, що в позовній заяві кожен із позивачів не виклав свої самостійні вимоги до відповідача та не навів у позові їх обґрунтувань, - колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що даному випадку факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказування іншими засобами доказування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд врахувавши факт наявності вини потерпілого від нещасного випадку, характер та обсяг страждань позивачів з урахуванням їх тривалості й тяжкості, незворотності втрати, пов`язаних зі смертю сина, що сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві, виходячи із засад розумності, пропорційності та справедливості вірно визначив розмір моральної шкоди.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення підлягає зміні з викладенням абзацу другого його резолютивної частини в редакції цієї постанови, а в іншій частині рішення як законне та обґрунтоване підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» - задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року - змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини наступного змісту: "Стягнути з Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради» (, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул.8-го Березня, буд.40-А) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті сина - ОСОБА_3 на виробництві, по 100 000,00 гривень кожному, з урахуванням податків з доходів фізичних осіб."

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко