Провадження № 2/127/3591/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 до суду звернулося АТ «Укрсиббанк» з позовом відповідно до якого просило стягнути на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з правилами №0 від 23.09.2015 року у розмірі 267718,79 грн з яких: 230573,27 грн заборгованість за кредитом; 37145,52 грн заборгованість за процентами солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Мотивує тим, що 23.09.2015 ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту з правилами № 0. Підписавши цей договір сторони погодили його істотні умови. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договорі прийнята порука ОСОБА_2 №262566 та №262566 від 23.09.2015. Всупереч умовам договору ОСОБА_1 не виконує взятих на себе зобов`язань, а саме допустив заборгованість, яка станом на 01.11.2022 становить 267718,79 грн з яких: 230573,27 грн заборгованість за кредитом; 37145,52 грн заборгованість за процентами.

Ухвалою суду від 15.12.2022 провадження по справі відкрито та вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач ОСОБА_1 у встановлений судом строк надав відзив у якому проти позову заперечив посилаючись на порушення зі сторони позивача на стадії досудового врегулювання питання дострокового повернення коштів. Також вважає, що після надіслання претензій та спливом місячного терміну, що припадає на 07.10.2022 банк втратив право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, тому вони є безпідставними та необґрунтованими. До того ж сума 2662,06 грн є необґрунтованою позивачем, а надана суду довідка-розрахунок заборгованості, яка не є випискою, а являється документом який сформований кредитором без належних джерел відповідної інформації. З огляду на це просив суд у позові відмовити.

Позивач надав відповідь на відзив в якому зазначив, що банк надав достатні докази та достовірні дані у вигляді копії кредитного договору, розрахунку заборгованості за кредитом та за процентами. Вважає, що банк дотримався процедури досудового врегулювання спору шляхом надіслання претензії, проте це було його право, а не обов`язок.

ОСОБА_1 у запереченні на відповідь на відзив визнає наявну заборгованість перед АТ «Укрсиббанк» проте не погоджується із наданою довідкою розрахунком, яка не є випискою із рахунка позичальника. Звертає увагу на порушення порядку направлення вимоги банку про повернення коштів. Також вважає, що з моменту направлення вимоги про дострокове повернення коштів кредитодавець позбавлений справа нараховувати проценти. З наданого розрахунку залишається необґрунтованою сума 2662,06 грн. Вважає, що кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Відповідач ОСОБА_2 у встановлений судом строк відзив не надала.

Судом встановлено, що 23.09.2015 ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту №0. Підписуючи договір сторони погодили, що сума кредиту складає 243820,70 грн, мета кредиту: споживчі потреби, кредит надається на строк до 23.03.2042, кредит надався шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок в національній валюті № НОМЕР_1 , відкритий позичальником у банку. Позичальник погашає кредитну заборгованість шляхом сплати ануїтетних платежів. За користування кредитними коштами сплачується проценти у розмірі 23,90 процентів річних. Позичальник зобов`язався сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами у відповідні дати сплати ануїтетного платежу. Також сторони погодили, графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту. Дані обставини сторонами не заперечувалася (а.с. 15-21).

Надання коштів банком ОСОБА_1 підтверджується випискою за особовим рахунком НОМЕР_1 з 23.09.2015 у сумі 243820,70 грн та сторонами не спростовувалося.

Також підписуючи цей договір, позичальник погодився з викладеною у Правилах споживчого кредитування, оприлюднених у газеті «Голос України» № 85 (5085) 13 травня 2011 р. із усіма змінами і доповненнями (надалі - Правила споживчого кредитування) пропозицію банку надати позичальнику споживчий кредит на умовах, встановлених у цьому кредитному договорі та правилах споживчого кредитування.

Згідно вказаного опублікування банк має право аналізувати кредитоспроможність позичальника та інших осіб, що надали забезпечення за договором, при наявності, поручителів та перевіряти цільове використання зобов`язань позичальника за договором, а також вносити пропозиції щодо подальших відносин з позичальником. Керуючись законодавством України, зокрема, ст. 611 Цивільного кодексу України, відмовити позичальнику надані кредиту (частково або в повному обсязі) та вимагати від позичальника надання (якщо кредит надавався без забезпечення) додаткового забезпечення виконання зобов`язань за договором або вимагати від позичальника повернення всієї наданої йому суми кредиту згідно вимог договору та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, визначеному п. 55 Розділу і цих правил, у разі: - виявлення нецільового використання траншу/кредиту; - порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань за договором строком більше ніж на 30 календарних днів; - порушення Позичальником та/або третьою особою, що надала забезпечення будь-яких умов укладеного з Банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором; та/або вчинення без письмової згоди Банку дій щодо Предмету застави, якщо такі ді здійснюються всупереч вимогам та/або обмеженням, встановленим кредитним договором та/або договором, згідно з яким надано забезпечення; та/або втрати забезпечення/Предмету застави або зменшення його вартості; та/або невиконання Позичальником обов`язку щодо страхування Предмету застави на користь Банку, відповідно до п.3.4.5 Розділу; та/або невиконання позичальником умов Договору; настання будь-якої події, що може погіршити фінансовий стан позичальника або свідчить про його погіршення та може вплинути на бажання виконувати власні зобов`язання за Договором.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника ( ОСОБА_1 ) за кредитним договором №0 (основний договір) ОСОБА_2 уклала з банком договір поруки №262566 від 23.09.2015. Поручитель ОСОБА_2 поручилася перед кредитором за виконання зобов`язань боржника перед кредитором, що виникли з основного договору, а саме щодо сплати суми боргу за основним договором, а саме 243820,70 грн. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення виконання зобов`язань боржника за основним договором частково, а саме за порушення основного зобов`язання боржником в межах суми, що становить 243820,70 грн. Поручитель відповідає перед кредитором у зазначеному в цьому пункті розмірі протягом строку дії поруки, зазначеного у п. 3.1. цього договору, незалежно від суми будь-яких погашених зобов`язань з основним договором. Відповідальність поручителя і боржника щодо виконання основного зобов`язання є солідарним. Сторони домовилися, що строк дії поруки, а саме строк протягом якого кредитор має право пред`явити вимоги до поручителя становить 37 років з дати укладення цього договору.

Згідно договору поруки №262566 від 23.09.2015 ОСОБА_2 поручилася перед кредитором за виконання зобов`язання боржника перед кредитором, що виникла з основного договору, а саме щодо сплати процентів, комісії, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника щодо виконання основного зобов`язання є солідарним (звор. стор. а.с. 23-24).

Згідно наданої суду довідки розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_1 станом на 07.11.2022 за кредитним договором №0 від 23.09.2015 має заборгованість у сумі 230573,27 грн (а.с. 29-30).

Згідно наданої суду довідки розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом ОСОБА_1 станом на 07.11.2022 за кредитним договором №0 від 23.09.2015 має заборгованість у сумі 37145,52 грн (а.с. 31-36).

25.08.2022 на адресу відповідачів банк надсилав вимогу про дострокове повернення коштів у якому також зазначив, що у випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення (Вимоги) про дострокове повернення кредиту АТ «УКРСИББАНК», вимагає виконання своїх зобов?язань за Кредитним договором, а саме: сплатити АТ «УКРСИББАНК» заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплаті нарахованих процентів, що разом становить 262584,08 грн, вказану вимогу ОСОБА_1 отримав 05.09.2022 (а.с. 25, 26, 75 звор. стор.).

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

При укладенні будь-якого договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання ).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Проте відповідно до п.18 розділу Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Суд дослідивши надані докази, беручи до уваги пояснення сторін прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з тих підстав, що кредитний договір укладався між сторонами на визначених умовах, даний факт сторонами не оспорювався як і отримання кредитних коштів ОСОБА_1 . Відповідач допустив заборгованість по процентах із 23.02.2022 року у сумі 37145,52 грн станом на 31.10.2022. Проте суд звертає увагу на те, що при зверненні з вимогою про дострокове повернення коштів кредитор фактично змінив строк кредиту. Оскільки вимогу відповідач отримав 05.09.2022 року то зі спливом 31 дня (тобто 07.10.2022) кредитор по суті позбавився права нараховувати проценти. З огляду на це суд не погоджується із вказаною сумою процентів та вважає, що їх слід задовольнити проте частково, а саме у сумі 36603,26 грн тобто станом на 30.09.2022.

Стосовно основної суми заборгованості то слід зазначити, що вона підлягає задоволенню, а саме у сумі 230573,27 грн, яка являється загальним залишком заборгованості та включає в собі 228543,85 грн залишок строкової заборгованості за наданим кредитом, 2029,42 грн залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом станом на 23.09.2022, вказана сума підлягає стягненню із відповідачів солідарно як то передбачено договором поруки.

Суд відхиляє спростування відповідача стосовно розрахунків заборгованості, оскільки альтернативного розрахунку він не надав, які і доказів, що спростовують суми заборгованості.

Стосовно посилань ОСОБА_1 на п. 3 ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» то слід зазначити, що він не надав підтверджень сплати платежів чи повернення споживчого кредиту протягом 60 днів як того вимагає закон, а позовна заява направлена позивачем із спливом вказаного строку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам по 2003,82 грн.

На підставі ст. ст.1048,1049,1050,1052 ЦК України, керуючись ст. ст.12,13,76-78,141, 247, 258,263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з правилами №0 від 23.09.2015 року у розмірі 267176 (двісті шістдесят сім тисяч сто сімдесят шість) гривень 53 копійки, з яких: 230573,27 грн заборгованість за кредитом; 36603,26 грн заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» 2003 (дві тисячі три) гривні 82 копійки судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» 2003 (дві тисячі три) гривні 82 копійки судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач Акціонерне товариство «Укрсиббанк», адреса: вул. Андріївська, 2/12, м. Київ, .

Відповідачі ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду складено 20.03.2023

Суддя: