ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28 березня 2023 року місто Чернівці справа №713/1618/22

провадження №22-з/822/19/23

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Височанської Н.К., вирішуючи питання про призначення до розгляду заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Чернівецького апеляційного суду від 27 грудня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, придбаного під час шлюбу та визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2023 року на адресу Чернівецького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Чернівецького апеляційного суду від 27 грудня 2022 року, зокрема просила роз`яснити чому в резолютивній частині постанови вказано, що воно підлягає оскарженню.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 15 березня 2023 року подану заяву про роз`яснення рішення залишено без руху у зв`язку з не сплатою судового збору.

28 березня 2023 року на виконання ухвали Чернівецького апеляційного суду від 15 березня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій вона просила звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на те, що у неї скрутне матеріальне становище у зв`язку з перебуванням на її утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону № 3674?VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Наведені заявником у заяві аргументи не дають достатніх підстав для звільнення її від сплати судового збору.

Зокрема, надані заявником докази щодо неспроможності сплати судового збору свідчать про те, що середній місячний дохід ОСОБА_1 складає - 10763,02 грн., а тому такі докази навпаки підтверджують можливість заявника сплатити судовий збір в розмірі 536,80 грн., оскільки такий розмір судового збору не є високим.

Апеляційний Суд врахував, що Закон № 3674?VI визначає порядок сплати судового збору, встановлює ставки, які залежать від змісту позовних вимог (майнового, немайнового характеру), інших заяв процесуального характеру, статусу особи позивача (юридична, фізична особа).

Наведений Закон визначає обов`язок особи, яка звертається до суду за захистом свого майнового, немайнового права та/або обов`язку, здійснити сплату судового збору. Такий обов`язок справляння судового збору є законним фінансовим обмеженням та убезпечує від надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз матеріалів на усунення недоліків свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його.

Керуючись статтями 120, 127, 185, 260, 357, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої заяви про роз`яснення постанови, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі надати Чернівецькому апеляційному суду у зазначений строк.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимоги цієї ухвали, відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, заява визнається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.К.Височанська