ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4671/23 Справа № 204/8837/22 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Барильської А.П.,

суддів: Зайцевої С.А., Максюти Ж.І.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2019 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 грн., щомісяця, починаючи стягнення з 31 травня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. За час винесенням судом рішення про стягнення аліментів в Україні сталося багато суттєвих змін: це й занепад економіки нашої країни, і щомісячне суттєве зростання цін на продукти харчування побутові речі, одяг, взуття, тощо, значне зростання інфляції. На даний час їхній син потребує значно більшого догляду та збільшилися витрати на навчання та розвиток дитини. Наразі навчання дитини здебільшого проводиться онлайн, що потребує придбання відповідних гаджетів для такого навчання, що в свою чергу потребує чималих коштів. Тому просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2019 року та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.83-85).

Не погодившись з таким рішенням, позивачка ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що на час ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач не мав місця роботи, проте зараз він працевлаштований, а тому його матеріальний стан відчутно поліпшився. В той же час її матеріальний стан погіршився у зв`язку з погіршенням економічної ситуації в країні, зростанням цін, зростанням інфляції, що є загальновідомим фактом та не потребує доведення (а.с.87).

19 квітня 2023 року відповідачем ОСОБА_2 до суду надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вказував, що обов`язок по утриманню спільної дитини покладається не лише на батька. Зазначав, що він не в змозі сплачувати аліменти у розмірі, заявленому в позові, через своє скрутне матеріальне становище, оскільки утримує батьків пенсіонерів, дружину та неповнолітнього сина дружини. Крім того, він не має власного житла, а тому змушений витрачати кошти на оренду житла (а.с.111-114).

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони у справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утримані.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2019 року у справі № 204/3863/19 з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі 2 000 грн щомісяця, починаючи стягнення з 31 травня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача за вказаним рішенням суду до 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у іншому розмірі, як і не доведено що її майновий стан змінився. Крім того, позивачкою заявлено вимогу, яка фактично зводиться не до зміни розміру, а до зміни способу стягнення аліментів, також фактично не обґрунтовуючи таку зміну певними обставинами та доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У частині 1 ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Таким чином, збільшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачем не надано доказів суттєвої зміни свого матеріального стану та матеріальному стані відповідача та доказів для збільшення розміру аліментів саме до 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача.

Посилання позивачки на те, що навчання дитини здебільшого проводиться онлайн, що потребує придбання відповідних гаджетів для такого навчання, що в свою чергу потребує чималих коштів, не може слугувати підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки з зазначеними вимогами, згідно статтею 185 СК України, позивачка має право звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.

Доводи в частині того, що після винесенням судом рішення про стягнення аліментів в Україні сталося багато суттєвих змін серед яких занепад економіки нашої країни, не може слугувати підставою для задоволення позову.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: С.А. Зайцева

Ж.І. Максюта