Справа № 367/3615/21
Провадження №2/367/1675/2023
УХВАЛА

Іменем України

27 квітня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравчук Ю.В.,

за участю секретаря судових засідань Шаповала О.О.,

учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Баховського М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Ірпені подане у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш комфорт 16» до ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора та відновлення становища, яке існувало до порушення, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш комфорт 16» до ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора та відновлення становища, яке існувало до порушення.

08.03.2023 до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадженні у вказаній справі. В клопотанні ОСОБА_3 вказує, що згідно висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 01 лютого 2022 року в справі № 910/5179/20 особливості правового режиму майна багатоквартирного будинку зумовлюють спеціальне правове регулювання порядку реалізації прав власниками нерухомого майна в такому будинку. Так, частиною другою статті 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Посилаючись на ст. 385 ЦК України, ст. 1, ст. 4, ч. 2 ст. 22 Закону України № 2866-III зазначає, що зазначені правовідносини є господарськими за своєю природою, а схожі за змістом правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15, від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17, 02 жовтня 2019 року у справі №501/1571/16-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 473/2005/19, постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 127/14625/16-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 758/8634/17, від 02 лютого 2021 року у справі № 755/21681/15-ц.

Крім того, зазначає, що вирішуючи питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України, щодо віднесення до господарських правовідносин, зокрема правовідносин, які виникають з некомерційної діяльності, спрямованої на забезпечення матеріально-технічних умов функціонування таких суб`єктів та посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі 910/8729/18, постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 646/6644/17.

Таким чином, враховуючи предмет та підстави позову, який стосується експлуатації багатоквартирного будинку, користування квартирами та нежитловими приміщеннями, управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку, суб`єктний склад сторін, представник відповідача дійшов до висновку про підвідомчість спору господарському суду.

В матеріалах справи містяться також заперечення представника позивача ОСОБА_1 щодо клопотання представника відповідача, в яких він зазначає про відсутність між сторонами у справі господарських відносин, а отже і про відсутність спору про право в розрізі цих господарських відносин. Вказує, що в ГПК України відсутня пряма норма, яка б визначала такий спір за судами господарської юрисдикції, а в ЦПК України наявна пряма норма, що визначає вирішення такого спору судом загальної юрисдикції та посилається на абзац 2 ч. 1 ст. 19 ЦПК України. При цьому, оскільки відповідач вважає, що цей спір виник з господарських, а не майнових відносин, при цьому описуючи всі ознаки здійснення права власності, зокрема, управління, користування, експлуатацію, використання, то цей спір є спором про майно та майнові права, оскільки порушено саме право власності всіх співвласників на незаконно зареєстроване за відповідачем майно. Саме це і є підставою для пред`явлення позову, а не будь-які інші обставини, про які вказує в своєму клопотанні відповідач. ОСОБА_1 зазначає, що інша судова практика, наведена в клопотанні про закриття, не є ревалентного цій справі, оскільки у всіх справах йде питання про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ або оскарження поточних рішень ОСББ. Оскарження рішень ОСББ відноситься до юрисдикції господарських судів, однак в цій справі оскаржується не рішення ОСББ, а незаконні дії співвласника з спільним майном, що порушують права ОСББ та інших співвласників на володіння, користування спільним майном, що визначає цей спір, як майновий та таким, що відноситься до юрисдикції загальних судів.

У судовому засіданні представник позивача просив відмовити у задоволенні клопотання.

У судовому засіданні представник відповідача просив задовольнити клопотання про закриття провадження.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Позивач у поданій позовній заяві (відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 21.01.2022) просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію № 48517604 від 04.09.2019, прийняте державним реєстратором комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Немченко Оленою Олегівною щодо об`єкту нерухомого майна № 08; відновити становище, яке існувало до порушення: шляхом зобов`язання ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) привести нежитлові приміщення, зазначені в технічному паспорті на будинок АДРЕСА_1 , а саме: технічний поверх приміщення LXXVI (площею 42,3 кв.м.), приміщення LXXIV (площею 21,3 кв.м.), приміщення LXXV (площею 19,1 кв.м.) та машинне відділення ліфта приміщення LXXXV (площею 21,2 кв.м.), у попередній стан, а саме: демонтувати встановлені двері розміром 0,7 на 1,76 метри та замурувати дверний проріз між приміщеннями технічного поверху LXXIV та LXXIII; демонтувати самовільно змуровану перегородку, якою замуровано дверний проріз з розмірами 1,0 на 1,56 метри та забезпечити влаштування дверного прорізу між приміщеннями технічного поверху LXXVI та LXXV.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами (ч. 1 ст. 11 ЦК України).

За вимог ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №6 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

В пункті 3 цієї ж Постанови роз`яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При цьому, представник відповідача також посилається на ч. 2 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», відповідно до якої питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Одночасно, суд зауважує, що правовідносини у даній справі не стосуються господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів, у зв`язку з чим приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш комфорт 16» до ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора та відновлення становища, яке існувало до порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш комфорт 16» до ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Ю.В.Кравчук