РІШЕННЯ

Іменем України

15.05.2023 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

за участю секретаря Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в кому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування матеріальної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.08.2020 року у розмірі 177 845,79 грн., а також судовий збір у розмірі 1778,46 грн., та витрати на експертний висновок ФОП ОСОБА_3 у розмірі 2810,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 10.08.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Audi Q3 д.н.з. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_2 та Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_4 та Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_3 , який належав ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Автомобіль позивача зазнав таких пошкоджень при ДТП: задній бампер розламаний, глибокі подряпини на спойлері заднього бампера, ліва напряма заднього бампера відсутня, опера заднього бампера відсутні, задня теплозахисна ізоляція відсутня, кронштейн заднього бампера деформований, кріпильна планка заднього бампера розламана, замикаюча панель задня деформована, ультразвуковий датчик задній зовнішній і внутрішній відсутні, значок задній підлягає заміні, напис моделі пошкоджено, ліва боковина деформована, ліхтарі розбиті, канал водостоку заднього лівого деформовано, повітряна решітка задня відсутня, накладна лонжерона задня ліва деформована, ліве облицювання багажника деформовано та інші дрібні пошкодження. також, необхідно було провести фарбування та заміну деталей.

Про настання страхового випадку повідомлено страхову компанію АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» відповідача. 19.04.2021 року НБУ прийнято рішення про позбавлення ліцензії страхової компанії відповідача. Відповідно звернення позивача про отримання страхового відшкодування не розглянуто. а шкоду не відшкодовано страховою компанією.

Згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 01.06.2021 року справа №465/5322/20 вину ОСОБА_2 встановлено у вчиненні ДТП 10.08.2020 року.

Згідно висновку №141/20 експертного авто товарознавчого дослідження від 10.11.2020 року складеного судовим експертом Онишко Р.М. вартість відновлюваного ремонту автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 становить 177 845,79 грн.

Відповідач добровільно не бажає відшкодувати завдані збитки в наслідок ДТП.

У зв`язку з вище викладеним позивач і був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 26.07.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

13.01.2023 року до суду надійшов від відповідача відзив на позовну заяву, в якій вона вказує, що позовна заява є необґрунтованою та невмотивованою з наступних обставин.

Так, покладання на відповідача обов`язку відшкодовувати завдану шкоду в повному обсязі суперечить засадам відносин обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Розмір матеріальної шкоди, про відшкодування якої позивач зазначає у позові не перевищує встановлених лімітів страхового відшкодування, а тому вимога про відшкодування матеріальної шкоди, звернена до відповідача є безпідставною.

Покладання обов`язку з відшкодуванням шкоди на відповідача, суперечить меті інституту цивільно-правової відповідальності; позовну заяву звернено до неналежного відповідача.

На момент вчинення ДТП, а саме 10.08.2020 року у відповідача був дійсний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО4075051.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» не перебуває в процесі припинення (ліквідації).

Окрім того, відповідно до відомостей на офіційному сайті Верховного суду відсутні записи розпочатої щодо АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» про визнання такої банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури.

Поза тим, зазначає, що відповідно до листа МТСБУ, розміщеного на офіційному веб-сайті АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» з 21.09.2021 року втратило статус асоційованого члена МТСБУ у зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті внесків та відрахувань до фондів МТСБУ.

Водночас, припинення АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» членства в МТСБУ не звільняє такого страховика від виконання зобов`язань згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП здійснює страховик винуватця ДТП. У випадку ліквідації страховика обов`язки щодо виплати страхового відшкодування за договорами цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія, а у випадку недостатності у такого страховика коштів та/або майна МТСБУ. Відтак, позовні вимоги позивача звернені до відповідача щодо відшкодування завданої внаслідок йому ДТП шкоди є безпідставними та такими, що суперечать меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На момент вчинення ДТП у відповідача був дійсний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО4075051. Ліміт відповідальності за полісом страхування встановлений у межах 130 000,00 грн.

Вартість відновлюваного ремонту автомобіля Volkswagen Jetta 1.6TDI Base, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_3 , наслідок його пошкодження у ДТП 10.08.2020 року, станом на момент огляду 15.10.2020 року, становить: 177 845,79 грн.

Коефіцієнт фізичного зносу складників пошкодженого автомобіля Volkswagen Jetta 1.6TDI Base, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_3 , станом на момент ДТП 10.08.2020 року становить: 0,46.

Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля (з врахуванням фізичного зносу авто) Volkswagen Jetta 1.6TDI Base, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок пошкодження у ДТП 10.08.2020 року, у цінах станом на момент огляду 15.10.2020 року становить: 116 179,62 грн.

Таким чином, розмір завданих внаслідок ДТП позивачу матеріальної шкоди не перевищує ліміту страхового відшкодування, передбаченого страховим полюсом.

Отже, відшкодування завданої шкоди внаслідок настання ДТП здійснює страховик винуватця ДТП. Таке відшкодування здійснюється в межа страхової суми (ліміту відповідальності). Лише у разі перевищення розміру заподіяної шкоди ліміту відповідальності, власник транспортного засобу зобов`язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

А тому пред`явлення вимоги щодо відшкодування завданої майнової шкоди до відповідача не відповідає приписам чинного законодавства. Відповідач застрахував свою цивільну відповідальність, а завдані внаслідок ДТП збитки не перевищують ліміту страхового відшкодування, яке було передбачене чинним полісом на момент ДТП.

Позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 177 845,79 грн. є необґрунтованими та безпідставними, оскільки він не посилається на частину висновку експерта, яка визначає розмір заподіяної шкоди з урахуванням фізичного зносу автомобіля та такий розмір не перевищує ліміт відшкодування передбачений договором обов`язкового страхування ТЗ.

13.03.2023 року суду представником позивача надано відповідь на відзив, відповідно до якої, він зазначає наступне.

Так, 12.08.2020 року позивачем подано повідомлення до АТ «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП» про настання дорожньо-транспортної пригоди. Страхова компанія відповідача відмовила позивачу у виплаті у зв`язку із позбавленням ліцензії.

На протязі 2020 року та 2021 року в Франківському районному суду м. Львова та Львівському апеляційному суді розглядалась справа про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

19.04.2021 року НБУ прийнято рішення про тимчасове призупинення ліцензії чотирьом страховим компаніям, зокрема АТ «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП». Дана страхова компанія мала заборгованість і не виконувала взяті на себе зобов`язання перед МТСБУ.

Відповідач добровільне не бажає відшкодовувати завдану шкоду позивачу, Страхова компанія відповідача не провела страхового відшкодування, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.5 ст.278 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ч.8 цієї статті визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1,3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, належними докази,які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 10.08.2020 року о 15.30 год. по вул. Є. Коновальця, 105 у м. Львові, керуючи автомобілем AUDI Q3 д.н.з. НОМЕР_5 , проявила неуважність до дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху та дистанції, здійснила зіткнення з автомобілем Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який внаслідок інерційного руху здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , який призупинився спереду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, внаслідок чого на ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №134559 від 10.08.2020 року.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 01.06.2021 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч.2 ст. 38 КупАП.

В постанові встановлено, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого за ст. 124 КУпАП, дії останньої правильно кваліфіковані за даною статтею. Вина правопорушниці ОСОБА_2 доведена зібраними по справі матеріалами.

З ЄДРСР вбачається, що Постановою Львівського апеляційного суду від 02.08.2021 року поновлено ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 01.06.2021 року щодо ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 01.06.2021 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Згідно ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

12.08.2020 року позивач повідомив АТ «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП» про настання дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується матеріалами справи.

10.11.2020 року судовим експертом Онишко Р.М. складено висновок №141/20 експертного автотоварознавчого дослідження, в якому експертом встановлено, зокрема, що ринкова вартість автомобіля Volkswagen Jetta 1.6TDI Base, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_3 , станом на 10.08.2020 року до пошкодження у ДТП, становить 350126,00 грн.

Вартість відновлюваного ремонту автомобіля Volkswagen Jetta 1.6TDI Base, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження у ДТП 10.08.2020 року, станом на момент огляду 15.10.2020 року, становить: 177845,79 грн.

Коефіцієнт фізичного зносу складників пошкодженого автомобіля Volkswagen Jetta 1.6TDI Base, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_3 , станом на момент ДТП 10.08.2020 року становить: 0,46.

Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen Jetta 1.6TDI Base, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок пошкодження у ДТП 10.08.2020 року, у цінах станом на момент огляду 15.10.2020 року становить 116179,62 грн.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Audi Q3 д.н.з. НОМЕР_1 станом на момент ДТП була застрахована у АТ «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП», Поліс № АО4075051, що вбачається з витягу про перевірку чинності полісу внутрішнього страхування.

В матеріалах справи міститься лист НБУ в якому вказано, що 19.04.2021 року Національний банк України ухвалив рішення застосувати до чотирьох страхових компаній захід впливу у вигляді тимчасового зупинення всіх ліцензій. За результатами розгляду актів вирішено зупинити ліцензію, зокрема, АТ «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП» ().

Рішення про застосування заходів впливу набуває чинності 20.04.2021 року. З цього моменту і до припинення порушень вказані страхові компанії втрачають право укладати нові договори страхування та договори страхування, які збільшують зобов`язання щодо раніше укладених договорів страхування.

Страховики зобов`язанні до 03.06.2021 року усунути порушення та подати Національному банку звіт про їхнє усунення і засвідченні у належний спосіб документи, які це підтверджують.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За загальними правилами, визначеними ст.ст.1166, 1167, 1187, 1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відповідно до ст.999 ЦК законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).

Питання страхування відповідальності власників транспортних засобів регулюється не тільки національним законодавством, а й міжнародними нормами, і Україна як держава, яка прагне вступу до Європейського Союзу, в Угоді про асоціацію України з ЄС зобов`язалась здійснити заходи щодо підвищення гарантій забезпечення прав потерпілих від ДТП відповідно до Директиви 2009/103/ЄС щодо страхування цивільної відповідальності по відношенню до використання автотранспортних засобів та забезпечення виконання зобов`язань щодо страхування такої відповідальності.

Відповідно до ст. 3 Закону Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону).

Згідно зі ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до вимог ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У постанові від 04.07.2018 р. у справі №755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Проте покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування відповідальності та сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Велика Палата вважає, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі виникнення деліктного зобов`язання страховик бере на себе виконання обов`язку страхувальника у межах суми страхового відшкодування.

Порядок відшкодування шкоди пов`язаний з пошкодженням транспортного засобу закріплений у ст. 29 Закону, де вказано, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити настоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного.

Відповідно до пункту 33.1.4. ст. 33 Закону невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно пунктом 35.1. ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (36.1 ст. 36 Закону).

В пунктом 37.2. ст. 37 Закону вказано, що рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Так, статтею 20 вказаного Закону встановлено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ.

Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

Підпунктом а пункту 41.2 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Статтею 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» врегульовано питання припинення членства в МТСБУ, зокрема повне членство страховика в МТСБУ припиняється у разі позбавлення страховика - повного члена МТСБУ такого статусу, втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ або виключення такого страховика із членів МТСБУ. Страховик, членство якого у МТСБУ припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Специфіка правового регулювання правових відносин у сфері страхування цивільної відповідальності передбачає виплату потерпілій особі страхового відшкодування й лише у випадку недостатності страхової виплати можуть застосовуватись положення ст.1194 ЦК України.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик заподіювача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість заподіювача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком заподіювача шкоди замість останнього. При цьому, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Позивач пред`являючи позовні вимоги до відповідача обґрунтовує це тим, що страхова компанія відмовила йому у зв`язку із позбавленням її ліцензії. А також, зазначив, що 19.04.2021 року НБУ прийнято рішення про тимчасове призупинення ліцензії чотирьом страховим компанія, однією з яких є АТ «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП».

Припинення членства та виключення із членів врегульовано положеннями статті 52 Закону № 1961-IV.

Зокрема, пунктом 52.1 статті 52 передбачено, що членство страховика в МТСБУ припиняється в разі виключення такого страховика із членів МТСБУ або втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ.

Пунктом 52.2 статті 52 встановлено, що виключення страховика із членів МТСБУ та/або позбавлення статусу повного члена МТСБУ здійснюється рішенням загальних зборів членів МТСБУ за поданням дирекції МТСБУ з таких підстав: а) подання страховиком заяви про припинення членства в МТСБУ або позбавлення статусу повного члена МТСБУ; б) відсутність у страховика ліцензії на обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності або її анулювання; в) припинення дії договору про співпрацю між МТСБУ та страховиком - членом МТСБУ згідно із законодавством; г) виключення страховика - члена МТСБУ з Державного реєстру страховиків (перестраховиків); ґ) неплатоспроможність (банкрутство) страховика - члена МТСБУ; д) ліквідація страховика - члена МТСБУ як юридичної особи; е) наявність заборгованості страховика - члена МТСБУ з оплати перестрахувальних платежів за договорами перестрахування, укладеними відповідно до вимог МТСБУ, понад шість місяців; є) порушення страховиком - членом МТСБУ вимог законодавства, положень Статуту МТСБУ, рішень органів управління МТСБУ або договору про співпрацю з МТСБУ.

Підстави позбавлення страховика ліцензії зазначено в розділі 7 Ліцензійних умов. Серед цих підстав, зокрема, нездійснення страховиком страхової діяльності відповідно до виданої ліцензії протягом останніх 12 місяців. Анулювання ліцензії страхової компанії згідно з пунктом 1.8 Ліцензійних умов означає заборону на здійснення страхової діяльності після її анулювання.

Відтак нездійснення страховиком страхової діяльності протягом 12 місяців є підставою для позбавлення його ліцензії на здійснення страхової діяльності, а позбавлення ліцензії з інших підстав у свою чергу є підставою для припинення страхової діяльності, що в обох випадках має наслідком виключення цього страховика зі складу членів МТСБУ (підпункт «б» пункту 52.2 статті 52 Закону № 1961-IV).

За положеннями пунктів 52.4, 52.5 статті 52 цього Закону страховик у разі припинення його членства в МТСБУ втрачає право укладати будь-які договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Припинення повного членства в МТСБУ позбавляє страховика права укладати договори міжнародного страхування.

Страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Крім того, в абзаці третьому пункту 2.5 Положення про застосування Держфінпослуг заходів впливу (затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 13 листопада 2003 року № 125) прямо передбачено, що в разі призупинення або анулювання ліцензії страховика заборона на здійснення страхової діяльності не поширюється на виконання зобов`язань за вже укладеними договорами.

Таким чином, наслідком анулювання ліцензії страхової компанії буде неможливість укладення такою компанією нових договорів страхування, а також внесення змін до чинних, а не позбавлення її зобов`язань за існуючими договорами. Зобов`язання такої компанії за укладеними раніше договорами не припиняються, тобто виплати страхового відшкодування повинні проводитися в повному обсязі, у тому числі за рахунок страхових резервів.

Таким чином, у випадку нездійснення страхової діяльності, позбавлення ліцензії та/або виключення страховика зі складу МСТБУ він зобов`язаний виконати всі договірні зобов`язання з відшкодування шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільної відповідальності, укладеними до цього.

Саме такі висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року (Справа № 201/16373/16-ц, Провадження № 14-27цс21).

Відтак Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи, ДТП сталося 10.08.2020 року, на момент ДТП у відповідача була застрахована цивільно-правова відповідальність в АТ «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП». У строк який встановлений ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП позивач склав повідомлення (12.08.2020) від потерпілої особи про настання дорожньо-транспортної пригоди до страхової компанії. Проте матеріали справи не містять доказів того, що позивач звернувся до страхової компанії у встановлений Законом строк, а саме протягом 30 днів з дня подання повідомлення (12.08.2020 року) про ДТП із заявою про страхове відшкодування, як то передбачено пунктом 33.1.4 ст. 33 Закону.

Суд не може погодитися з доводами позивача, що його звернення про отримання страхового відшкодування не розглянуто, і страховою компанією йому відмовлено у зв`язку з позбавленням ліцензії останньої, оскільки дані доводи не підтверджуються матеріалами справи, а саме матеріали справи не містять письмової заяви позивача щодо його звернення до страхової компанії у встановлений законом строк, як і не містять письмової відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування АТ «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП».

Окрім того, припинення АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" членства в МТСБУ не звільняє такого страховика від виконання зобов`язань згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Призупинення або анулювання ліцензії страховика заборона на здійснення страхової діяльності не поширюється на виконання зобов`язань за вже укладеними договорами.

19.04.2021 року НБУ було прийнято рішення про тимчасове призупинення ліцензії даної страхової компанії, тобто майже через 10 місяців від дати настання дорожньо-транспортної пригоди.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що на даний час АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП" не перебуває в процесі припинення, та здійснює такі види діяльності як, основний: інші види страхування, крім страхування життя; інші: перестрахування.

Позивач не звернувся із заявою до страхової компанії щодо виплати страхового відшкодування у строк передбачений Законом, яка на момент ДТП була застрахована у відповідача в АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ-КООП".

Позивач зазначає, що відповідно рахунку вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 177 845,79 грн. проте, вказана вартість матеріального збитку у розмірі 116 179,62 грн. не перевищує розмір страхового відшкодування за полісом №АО4075051, однак позивач не скористався своїм правом на відшкодування шкоди за страховим полісом.

Отже, відшкодування завданої шкоди внаслідок настання ДТП здійснює страховик винуватця ДТП. Таке відшкодування здійснюється в межа страхової суми (ліміту відповідальності). Лише у разі перевищення розміру заподіяної шкоди ліміту відповідальності, власник транспортного засобу зобов`язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

А тому пред`явлення вимоги щодо відшкодування завданої майнової шкоди до відповідача не відповідає приписам чинного законодавства. Відповідач застрахував свою цивільну відповідальність, а завдані внаслідок ДТП збитки не перевищують ліміту страхового відшкодування, яке було передбачене чинним полісом на момент ДТП.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В задоволенні позовних вимог відмовлено, а тому підстав для стягнення витрат з відповідача не має.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 263-268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Мартьянова С.М.