Справа №701/212/23
Номер провадження2/701/122/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - Костенка А. І.

за участю секретаря - Брітан О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Іваньківської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Гвардійське, Новомосковського району Дніпропетровської області у віці 71 років померла мати позивача ОСОБА_2 , про що 24.04.2008 року зроблено відповідний актовий запис № 10, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 24.04.2008 року виконавчим комітетом Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Зареєстроване постійне місце проживання матері на день смерті було в буд. АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією, наведеною у довідці Чорнокам`янського старостинського округу Іваньківської сільської ради Уманського району Черкаської області № 11 від 08.02.2023 року. Також дана довідка інформує, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є діти: дочка ОСОБА_3 , яка померла, дочка ОСОБА_4 , жителька Російської Федерації, дочка ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_7 , жителька Російської Федерації, дочка ОСОБА_1 . Заповіт від імені гр. ОСОБА_2 , зроблений на все своє майно своїм дітям, був посвідчений виконавчим комітетом Чорнокам`янської сільської ради за № 28 від 03.07.1997 року, який не змінений і не відмінений. Заповітом від 03.07.1997 року ОСОБА_2 залишила заповітне розпорядження на випадок своєї смерті, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла своїм вищевказаним дітям в однакових долях. Після смерті матері позивач прийняла спадщину, при цьому всі інші спадкоємці як за законом так і за заповітом відмовились від прийняття спадщини після смерті матері, що підтверджується відповідними письмовими заявами, справжність підписів на яких засвідчено нотаріально. Також, надана позивачу довідка Маньківської державної нотаріальної контори від 07.02.2023 № 108/01-16 підтверджує, що по факту смерті гр. ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , Маньківською державною нотаріальною конторою Черкаської області заведена спадкова справа № 544/2008 рік. Спадкоємцем померлої за заповітом та законом є дочка гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто, позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом та за законом, яка прийняла спадщину після смерті матері. 28.03.2009 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину цієї ж земельної ділянки. Тобто, на частину заповіданого майна видано свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, при оформленні іншого спадкового майна житлового будинку з надвірними спорудами, виявилось неможливим оформлення спадщини в нотаріальному порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Так, після смерті матері залишилось заповідане позивачу спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Наявність та належність майна підтверджується інформацією, наведеною у довідці Чорнокам`янського старостинського округу Іваньківської сільської ради Уманського району Черкаської області від 24.01.2023 № 6. Відповідно до вказаної у даній довідці інформації, згідно погосподарської книги № 11, особовий рахунок № НОМЕР_2 , сторінка 45, головою домоволодіння по АДРЕСА_1 , записана покійна громадянка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з тим, на вказане спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно. Згідно листа за вих. № 85/02-31 від 27.01.2023 року завідувачем Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.01.2023 року. Даною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який належав матері ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійній матері майно мотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але в своїй позовній заяві просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Іваньківської сільської ради в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як встановлено в судовому засіданні, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Гвардійське, Новомосковського району Дніпропетровської області у віці 71 років померла мати позивача ОСОБА_2 , про що 24.04.2008 року зроблено відповідний актовий запис № 10, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 24.04.2008 року виконавчим комітетом Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 13). Зареєстроване постійне місце проживання матері на день смерті було в буд. АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією, наведеною у довідці Чорнокам`янського старостинського округу Іваньківської сільської ради Уманського району Черкаської області № 11 від 08.02.2023 року (а.с. 14). Також дана довідка інформує, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є діти: дочка ОСОБА_3 , яка померла, дочка ОСОБА_4 , жителька Російської Федерації, дочка ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_7 , жителька Російської Федерації, дочка ОСОБА_1 . Заповіт від імені гр. ОСОБА_2 , зроблений на все своє майно своїм дітям, був посвідчений виконавчим комітетом Чорнокам`янської сільської ради за № 28 від 03.07.1997 року, який не змінений і не відмінений (а.с. 15). Заповітом від 03.07.1997 року ОСОБА_2 залишила заповітне розпорядження на випадок своєї смерті, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла своїм вищевказаним дітям в однакових долях. Після смерті матері позивач прийняла спадщину, при цьому всі інші спадкоємці як за законом так і за заповітом відмовились від прийняття спадщини після смерті матері, що підтверджується відповідними письмовими заявами, справжність підписів на яких засвідчено нотаріально (а.с. 16, 17, 18, 19, 20). Також, надана позивачу довідка Маньківської державної нотаріальної контори від 07.02.2023 № 108/01-16 підтверджує, що по факту смерті гр. ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , Маньківською державною нотаріальною конторою Черкаської області заведена спадкова справа № 544/2008 рік (а.с. 23). Спадкоємцем померлої за заповітом та законом є дочка гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто, позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом та за законом, яка прийняла спадщину після смерті матері. 28.03.2009 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину цієї ж земельної ділянки (а.с. 24, 25). Тобто, на частину заповіданого майна видано свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, при оформленні іншого спадкового майна житлового будинку з надвірними спорудами, виявилось неможливим оформлення спадщини в нотаріальному порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Так, після смерті матері залишилось заповідане позивачу спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Наявність та належність майна підтверджується інформацією, наведеною у довідці Чорнокам`янського старостинського округу Іваньківської сільської ради Уманського району Черкаської області від 24.01.2023 № 6 (а.с. 27). Відповідно до вказаної у даній довідці інформації, згідно погосподарської книги № 11, особовий рахунок № НОМЕР_2 , сторінка 45, головою домоволодіння по АДРЕСА_1 , записана покійна громадянка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з тим, на вказане спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно. Згідно листа за вих. № 85/02-31 від 27.01.2023 року завідувачем Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.01.2023 року (а.с. 28-29). Даною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який належав матері ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійній матері майно мотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку. У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, одночасно надано інформацію про те, що спадкова справа заведена за заявою ОСОБА_8 від 04.10.2008 року, спадкоємець-позивач є такою, що прийняла спадщину, інші спадкоємці відсутні. Згідно п.п. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р., за № 282/20595 (далі Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно пункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Оскільки ОСОБА_8 не було пред`явлено правовстановлюючий документ на нерухоме майно, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, постановлено відмовити ОСОБА_8 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , який належав матері - ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у довідці Чорнокам`янського старостинського округу Іваньківської сільської ради Уманського району Черкаської області № 11 від 08.02.2023, у постанові державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., від 27.01.2023 року, у заповіті від імені ОСОБА_2 від 03.07.1997 року за р.№ 28, з урахуванням заяв-відмов від прийняття спадщини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вбачається, що єдиним спадкоємцем з кола спадкоємців, визначеного заповітом, який реалізував свої права на спадкування житлового будинку після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , є лише ОСОБА_8 як спадкоємець за заповітом, позивач по справі. Як зазначено вище, належність житлового будинку спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідці Чорнокам`янського старостинського округу Іваньківської сільської ради Уманського району Черкаської області від 24.01.2023 № 6. Відповідно до вказаної у даній довідці інформації, згідно погосподарської книги № 11, особовий рахунок № НОМЕР_2 , сторінка 45, головою домоволодіння по АДРЕСА_1 , записана покійна громадянка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . 06.02.2023 року Приватним підприємством «Уманський центр технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт з проведенням технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 (а.с. 30-36). Згідно даних технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок збудовано у 1930 році, ганок з козирком збудовано у 1960 році. Оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності правовстановлюючого документа, з метою встановлення повноти інформації щодо відповідності забудови, позивач зверталась до Іваньківської сільської ради Уманського району Черкаської області із заявою від 28.02.2023, якою просила надати висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації та будівельним нормам, що знаходиться по АДРЕСА_1 з наданням пакету підтверджуючих документів (а.с. 37). Листом Іваньківської сільської ради від 06.03.2023 № 276/02-29 повідомлено, що відповідно до рішення сесії сільської ради від 19.05.2022 № 25-1/VIII на території Іваньківської сільської об`єднаної територіальної громади (с. Іваньки, с. Тимошівка, с. Крачківка, с. Березівка, с. Чорна Кам`янка, с. Юрпіль) повноваження у сфері містобудування та архітектури делеговано сектору містобудування та архітектури Уманської районної державної адміністрації, рекомендовано звернутися до вищезазначеного сектору (а.с. 38). Разом з тим слід зазначити, що спадкове майно знаходиться власне на території визначених повноважень Іваньківської сільської ради, у даному випадку позивачем здійснено відповідне звернення, при цьому відповідачем у справі є саме ця рада, яка повністю володіє необхідною інформацією щодо місця розташування спадкового майна. При цьому, у даному випадку відсутня ознака самочинного майна, що свідчить про відсутність необхідності підготовки та надання висновків спеціалістів у сфері містобудування та архітектури. Крім того, як свідчить інформація, що міститься у облікових даних погосподарської книги, технічної інвентаризації, витягу зі звіту про незалежну оцінку майна, відповідні земельні поліпшення (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами) розташовані в селі Чорна Кам`янка, в межах населеного пункту, в зоні житлової забудови, сельбищна та серединна зона населеного пункту, район розташування об`єкта характеризується житловою забудовою часів Радянського Союзу. Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1930 році, ганок з козирком збудовано у 1960 році. На той час питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року. Слід також зазначити, що відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р., № 1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Позивач не може скористатись даним Порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується за покійною особою. Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник мертвий, зареєструвати майно за померлою особою теж немає правових підстав, у зв`язку з чим можливо лише в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно. Таким чином, за наявних обставин у позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. За ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У даному випадку, як спадкоємець позивач є власником майна (спадкових майнових прав), має місце відсутність правовстановлюючого документа та оспорювання (невизнання) права власності, що підтверджено постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1218, 1223, 1233, 1235, 1261-1265, 1268, 1270, 1273, 1274 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , жителькою АДРЕСА_2 ), право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Гвардійське, Новомосковського району Дніпропетровської області, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , згідно даних технічного паспорта.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко