Провадження № 2-др/727/16/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

03 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого - судді: Слободян Г.М.

секретаря судового засідання Шіряєва К.

за участю сторін

позивача ОСОБА_1 та в його інтересах представника адвоката Фортуна Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду 3 м. Чернівці заяву представника відповідача ТоЗОВ МС Імперіал Буд (код 38764435) адвоката Капінус А.А. про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, у справі за позовом ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС ІмперіалБуд» (поштова адреса: вул.. Садова, 2А м. Львів, ) про визнання майнових прав, УСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.03.2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС ІмперіалБуд» про визнання майнових прав, а саме визнання попереднього договору №А019 від 30.03.2016р., зі змінами викладеними в Додатковому договору №1 від 27.03.2018 року укладеним між ТОВ «МС ІмперіалБуд» та ОСОБА_1 щодо купівлі продажу нерухомості удаваним, а фактично дійсним інвестиційним договором та визнання за ОСОБА_1 майнового права на об`єкт нерухомості, а саме квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 60.25 кв.м., житловою площею 27.51 кв.м., стягненні судових витрат відмовлено.

17.03.2023 року до суду від представника відповідача, адвоката Капінус А.А. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 10.000 грн.

Заява обґрунтована тим, що 26.01.2023 року між ТОВ МС Імперіал Буд та ним адвокатом було укладено договір про надання правової допомоги та доручення на представлення інтересів відповідача в справі. Зазначає, що відповідно до умов договору ТОВ МС Імперіал Буд прийняло надану правову допомогу по захисту прав і інтересів в суді та 15.03.2023 року між ТОВ МС Імперіал Буд та адвокатом укладено було акт виконаних робіт до вищенаведеного договору на суму 10.000 грн. і при цьому, звертає увагу, що ТОВ МС Імперіал Буд йому не оплатило кошти (гонорар) за надані послуги. Вказує, що акт виконаних робіт по наданню правової допомоги відповідачем був підписаний із ним 15.03.2023 року, а саме після ухвалення судового рішення, що унеможливило ним заяви про подачу заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів. Просить, ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 10.000 грн. та видати наказ.

26.04.2023 року представником позивача ОСОБА_1 , адвокатом Фортуна Г. в суд подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив відмовити в задоволенні заяви представника відповідача Капінус А.А. про стягнення витрат на правничу допомогу. Позиція позивача в засіданні підтримана в його інтересах представником адвокатом Фортуна Г.Г., який посилався на обставини викладені в його клопотанні.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Перевіривши матеріали справи, що стосуються відшкодування витрат на професійну (правничу) допомогу, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, заслухавши пояснення позивача і позицію представника позивача, суд дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.03.2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС ІмперіалБуд» про визнання майнових прав, а саме визнання попереднього договору №А019 від 30.03.2016р., зі змінами викладеними в Додатковому договору №1 від 27.03.2018 року укладеним між ТОВ «МС ІмперіалБуд» та ОСОБА_1 щодо купівлі продажу нерухомості удаваним, а фактично дійсним інвестиційним договором та визнання за ОСОБА_1 майнового права на об`єкт нерухомості, а саме квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 60.25 кв.м., житловою площею 27.51 кв.м., стягненні судових витрат відмовлено (а.с. 183 191).

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Також, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником відповідача ТОзОВ МС ІМПЕРІАЛ БУД адвокатом Капінус А.А. надано: опис робіт (наданих послуг), які складаються з отримання копії позову з додатками; формування правової позиції, надання консультації щодо предмету спору, подача до суду клопотання про застосування строків позовної давності і заяв про розгляд справи без участі представника відповідача, тощо (а.с. 198); акт виконаних робіт від 15.03.2023 року (а.с. 199) до договору від 26.01.2023 року про надання правової допомоги (а.с. 200) та доручення про надання правової допомоги від 26.01.2023 року (а.с. 202). При цьому суд звертає увагу, що як опис робіт так і акт виконаних робіт надання послуг з правничої допомоги складені і підписані після ухвалення 14.03.2023 року судового рішення.

Однак, заявником не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати коштів в розмірі 10000,00 грн., зокрема, не надано відповідної квитанції, або платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку.

Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За з`ясованих в засіданні обставин встановлено, що представником відповідача Капінус А.А. в суд скеровано більше шести заяв про розгляд справи за його відсутності; до закінчення судових дебатів останнім не було заявлено про те, що протягом 5-ти днів після ухвалення судового рішення буде подано ним заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 у справі № 755/9215/15-ц, зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). визнаним міжнародним стандартом здійснення адвокатської діяльності є принципи чесності та добропорядної репутації адвоката, який відображений в етичних кодексах поведінки адвокатів та який розповсюджується на всі напрями професійної діяльності адвоката. Договір про надання правової допомоги має відповідати вимогам Закону та Правилам, а також визнаним міжнародним та національним стандартам надання правової допомоги.

Верховний Суд виходить з того, що правові підстави для стягнення винагороди адвоката за надані послуги (гонорар) мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а саме договором про надання правової допомоги, письмовими документами про проведені розрахунки між сторонами договору.

Представником відповідача в детальному описі наданих послуг, акті виконаних робіт вище досліджених судом не зазначено час затрачений на виконання означених послуг, з яких фактично була обрахована сума загальна гонорару адвоката. Зі змісту договору про надання правової допомоги від 26.01.2023 року вбачається, що оплата гонорара адвоката здійснюється клієнтом протягом 30 днів з дня підписання акту виконаних робіт (15.03.2023 року) (а.с. 200 оборот). На підтвердження того, що представництво відповідача у першій інстанції здійснювалося адвокатом Капінус А.А. матеріали містять оригінал ордеру.

Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності звертає увагу, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі N 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі N 910/906/18. При цьому, Верховний Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц). Витрати на професійну правову допомогу мають бути доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16). При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції Верховний Суд враховує висновки, викладені саме у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з яким для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

На виконання наведеного, представником відповідача не надано суду розрахунку витрат на правничу допомогу.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні заяви представника відповідача, з урахуванням вищенаведеного, а також і вимог частин першої-шостої статті 137 ЦК України, якою визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд вважає, що представником відповідача не доведено витрати в розмірі 10.000 грн. за надані послуги правничої допомоги, про такі витрати не було заявлено в судовому засіданні в установленому законом порядку, вищенаведеного, а також витрати у вказаному розмірі на думку суду не відповідають співмірності складності справи, а тому в задоволенні поданої представником відповідача ТоЗОВ МС Імперіал Буд (код 38764435) адвокатом Капінус А.А. про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 246, 270, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ТоЗОВ МС Імперіал Буд (код 38764435) адвоката Капінус А.А. про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, у справі за позовом ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС ІмперіалБуд» (поштова адреса: вул.. Садова, 2А м. Львів, ) про визнання майнових прав.

Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 03.05.2023 року.

Суддя Слободян Г.М.