Справа № 715/2507/22
Провадження № 2/715/22/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Цуркана В.В.

секретаря судового засідання Майщук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Кривцової Крістіни Танасіївни, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3 про витребування майна та скасування рішення державного реєстратора,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Кривцової Крістіни Танасіївни, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3 про витребування майна та скасування рішення державного реєстратора, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0, згідно умов якого банк зобов`язався надати останньому кредит у розмірі 90 000 доларів США, строком до 04 квітня 2022 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 05 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 51587, предметом якого є житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 422 кв.м., житловою площею 205,7 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 .

08 грудня 2011 року за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АКІБ «УкрСиббанк» відступив на користь ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки з ОСОБА_1 .

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 кредитного зобов`язання ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 30.09.2014 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області ухвалено заочне рішення у справі № 715/1705/14-ц, яким позов банку задоволено.

08 жовтня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 було укладено два договори купівлі-продажу, кожний на 1/2 частки житлового будинку, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 20.02.2020 року заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30.09.2014 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, згідно якого у задоволенні ПАТ « Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом передачі у власність, виселення, зобов`язання вчинити дії відмовлено. Вказує, що у квітні 2020 року він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи ПАТ «Дельта Банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про витребування майна та скасування записів про право власності та рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області його позов задоволено. Витребувано від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Скасовано державну реєстрацію права власності № 33577337 та№ 33577539 на вищевказане нерухоме майно. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 01 лютого 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року постанову суду апеляційної інстанції скасовано, рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22.10.2020 року залишено в силі. У серпні поточного року він випадково дізнався про те, що спірний житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами відчужено ОСОБА_3 громадянці ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 29 квітня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Кривцовою К.Т., зареєстрований в реєстрі за № 7211. На підставі цього договору та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57945479 від 29.04.2021 18:15:49 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Кривцовою К.Т. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності № 41772265. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями на спорудами, загальною площею 422 кв.м., житловою площею 205,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.2019 року, укладеному між ним та ПАТ «Дельта Банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 23744. Таким чином, незважаючи на те, що судовим рішенням спірний житловий будинок було повернуто у власність ОСОБА_1 29.04.2021 року, ОСОБА_4 відчужив вказане нерухоме майно відповідачу, тому позивач вимушений звертатися до суду з позовом про витребування цього майна від відповідача на підставі ст. 388 ЦКУ.

На підставі викладеного, просить суд ухвалити рішення, яким витребувати від ОСОБА_2 на його користь житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 ; скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 57945479 від 29.04.2021 18:15:49 приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Кривцової К.Т. щодо реєстрації права власності на житловий з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210, за ОСОБА_2 , а також стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати.

20.10.2022 року від приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Кривцової К.Т. до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що позивач звернувся із позовом до приватного нотаріуса, пред`явивши вимоги про витребування майна, належного ОСОБА_2 та скасування рішення про державну реєстрацію, за наслідками якого здійснено державну реєстрацію за ОСОБА_2 . Таким чином, позовні вимоги стосуються особи, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, а не нотаріуса, в тому числі як державного реєстратора. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач просить витребувати у відповідачів майно, яке вибуло з його власності поза його волею. Зазначає, що 29 квітня 2021 року нею, приватним нотаріусом Кривцовою К.Т., було посвідчено два договори купівлі - продажу, укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких ОСОБА_2 прийняла у власність житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_2 , а також земельну ділянку під таким будинком. Нею належним чином перевірено відсутність будь-яких обтяжень на вказане майно та належність їх продавцю ОСОБА_3 , про що зазначено в п.6 договору купівлі- продажу. Така інформація є доступною і міститься в електронному реєстрі, відповідно є достовірною і набувач ОСОБА_2 була повідомлена про відсутність будь-яких обтяжень щодо спірного майна і придбавала його вільним від будь-яких обтяжень. Вона діяла добросовісно, договір підписувала і здійснювала оплату за спірне майно після отримання інформації з Державного реєстру речових прав щодо відсутності будь-яких обтяжень щодо вже спірного майна. Таким чином, вважає, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем спірного майна, вона понесла матеріальні витрати під час придбання такого майна і відповідно спірний будинок витребуваний від неї бути не може, оскільки це вважатиметься непропорційним втручанням в її право власності, а тому просила відмовити у задоволенні позову повністю.

20.10.2022 року від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого остання просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Вказала, що 29 квітня 2021 року між нею та ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі-продажу, відповідно до п.1 якого, вона прийняла у власність житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 та сплатила грошову суму, зазначену в п.З цього Договору. Вона придбавала вказане житло без будь-яких обтяжень, що належним чином перевірено нотаріусом перед оформленням вказаного договору купівлі-продажу. Також нотаріусом перевірено факт належності вказаного будинку продавцю - ОСОБА_5 . Зазначає, що даний будинок вона придбала для проживання зі своєю сім`єю, де на даний час вони проживають та зареєстровані. Вказує, що на час придбання нею майна було чинним рішення Чернівецького апеляційного суду від 01 лютого 2021 року у справі №715/841/20, яким у задоволенні позову про витребування майна від ОСОБА_3 відмовлено. Таким чином, жодних сумнівів у законності та добросовісності набуття нею спірного будинку немає. Крім того, на час укладення договору купівлі-продажу від 29 квітня 2021 року було запроваджено Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, відомості з якого презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тож добросовісний набувач не повинен перевіряти історію придбання нерухомості та робити висновки щодо правомірності попередніх переходів майна, а може діяти, покладаючись на такі відомості. Таким чином, вона є добросовісним набувачем спірного майна, покладалася на відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на час придбання спірного будинку і таке майно було зареєстроване - продавцем ОСОБА_6 та вільне від будь-яких обтяжень, що за вказаних обставин свідчить про непропорційність втручання в її право власності та необхідності відмовити у позові. Більше того, позивач не зазначає у позові, яким чином вона порушила його права, а для задоволення позову необхідно встановити чи здійснювала вона протиправні дії та чи порушила право позивача. Більше того, зазначає, що право власності на земельну ділянку, на якій розташоване спірне майно належить на праві власності їй. Натомість позивачу право власності на таку земельну ділянку ніколи не належало. Право власності на спірну земельну ділянку набуто саме ОСОБА_3 та така земельна ділянка відчужена 29.04.2021 року ОСОБА_2 . Таким чином, витребування майна у неї, яка є добросовісним набувачем, призведе до позбавлення її права користування майном, як і позбавлення права користування житлом її дітей.

24.10.2022 року надійшли письмові пояснення від третьої особи ОСОБА_3 , згідно яких останній вказав, між ним та ОСОБА_2 29 квітня 2021 року укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 . Згідно п.З вказаного Договору ОСОБА_2 оплатила за будинок 232100 грн. ОСОБА_2 придбавала вказане житло без будь-яких обтяжень (вільним від обтяжень), що належним чином перевірено нотаріусом перед оформленням вказаного договору купівлі- продажу. Також нотаріусом перевірено факт належності вказаного будинку продавцю - ОСОБА_7 (вказано в пунктах 2 та 6 Договору купівлі-продажу). Будинок ОСОБА_2 придбала для проживання своєї сім`ї. Більше того, вказаний будинок він продав ОСОБА_2 в період чинності Постанови Чернівецького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року, справа №715/2507/22, відповідно до якого рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22.10.20р. скасовано, а у задоволенні позову про витребування майна від ОСОБА_3 відмовлено. Таким чином, витребування у ОСОБА_2 (добросовісного набувача) спірного майна не буде пропорційним, матиме наслідком порушення справедливого балансу та покладатиме надмірний індивідуальний тягар на відповідача. Крім цього, вказав, що ним було оформлено право власності на земельні ділянку під будинком за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного земельною кадастру, при цьому, позивачу ця земельна ділянка ніколи не належала. Земельна ділянка була відчужена відповідачу ОСОБА_2 одночасно із відчуженням спірною будинку, відтак, на даний час вона є власником як земельної ділянки, так і будинку. Позивач, який ніколи власником земельної ділянки не був, не може витребувати будинок, оскільки все, що знаходиться на земельній ділянці належить власнику такої земельної ділянки, а тому вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

19.12 .2022 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_8 надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просив суд витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 житловий будинок, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 422,0 кв.м., в т.ч. житловою площею 205,7 кв. м., складовими частинами якого є: житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», убиральня літ. «Г», огорожа №1-6, колодязь №7, вигрібна яма літ. «І», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210. Витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0, 25 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:004:0434, що розташована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210. Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57945479 від 29.04.2021 18:15:49 приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Кривцової К.Т. щодо реєстрації права власності на житловий будинку, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 422,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210 за ОСОБА_2 , а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 6700 (шість тисяч сімсот) гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідння не з`явився, однак його представник ОСОБА_9 позовні вимоги підтримав та просив їх задовльнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак її представник ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог зпідстав,які викладені у відзиві на позовну заяву.

Відповідач приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Кривцова К. Т. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просила суд відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмові пояснення, згідно яких просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Кінащук Н.М., приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу 05 квітня 2007 року, реєстраційний номер 1732 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 05 квітня 2007 року за № 2011941, Глибоцькому комунальному районному бюро технічної інвентаризації в кн. 1, стор. 105, номер запису 105, електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 16963429, житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 422 кв.м., в тому числі житловою площею 205,7 кв.м., літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г», огорожі №1-6, колодязя №7, вигрібної ями літ. «І» належить на праві власності ОСОБА_1 .

05 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0, згідно умов якого банк зобов`язався надати останньому кредит у розмірі 90000 доларів США строком до 04 квітня 2022 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 05 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 51587, предметом якого є житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 422 кв.м., житловою площею 205,7 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 .

08 грудня 2011 року за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АКІБ «УкрСиббанк» відступив на користь ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки з ОСОБА_1 .

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 кредитного зобов`язання ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

30.09.2014 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області ухвалено заочне рішення у справі № 715/1705/14-ц (провадження 2/715/636/14), яким позов банку задоволено, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 05 квітня 2007 року, яка становить 105 472,04 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме, на нерухоме майно, яке розташоване по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 422 кв.м., в тому числі житловою площею 205,7 кв.м., літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г», огорожі №1-6, колодязя №7, вигрібної ями літ. «І», шляхом передачі ПАТ «Дельта Банк» вказаного предмета іпотеки у власність. Виселено з житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та зобов`язано останнього передати ПАТ «Дельта Банк» правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, ключі від вхідних дверей та інші документи.

08 жовтня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 422,0 кв.м., в т.ч. житловою площею 205,7 кв. м. складовими частинами якого є: житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», убиральня літ. «Г», огорожа №1-6, колодязь №7, вигрібна яма літ. «І», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрований в реєстрі за №23743. На підставі цього договору та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49064642 від 08.10.2019 13:04:51 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності № 33577337.

Того ж дня, між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу іншої 1/2 частини житлового будинку, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 23744. На підставі цього договору та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49064837 від 08.10.2019 13:12:52 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності № 33577539.

З п. 1.2. договорів вбачається, що нерухоме майно належить продавцю ПАТ «Дельта Банк» на праві приватної власності на підставі заочного рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30.09.2014 року у справі № 715/1705/14-ц, провадження № 2/715/636/14. Право власності продавця зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.05.2018 року, номер запису про право власності 261161205, реєстраційний номер нерухомого майна: 210.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 20.02.2020 року по справі № 715/1705/14 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30.09.2014 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, виселення, зобов`язання вчинити дії відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 5481,00 грн. Постанова набрала законної сили 20.02.2020 року.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 жовтня 2020 року по справі № 715/841/20, позов ОСОБА_1 - задоволено. Витребувано від ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) житловий будинок, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 422,0 кв.м., в т.ч. житловою площею 205,7 кв. м., складовими частинами якого є: житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», убиральня літ. «Г», огорожа №1-6, колодязь №7, вигрібна яма літ. «І», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210. Скасовано державну реєстрацію права власності № 33577337, внесеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49064642 від 08.10.2019 13:04:51 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни щодо реєстрації права власності на 1/2 частку житлового будинку, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 422,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210 за ОСОБА_3 . Скасовано державну реєстрацію права власності № 33577539, внесеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49064837 від 08.10.2019 13:12:52 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни щодо реєстрації права власності на 1/2 частку житлового будинку, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 422,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210 за ОСОБА_3 . Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 07 квітня 2020 року у виді арешту на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 422,0 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210), що належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 7 540,83 грн.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 01 лютого 2021 року, рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

29 квітня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Кривцовою К.Т., відповідно до п.1 якого, ОСОБА_2 прийняла у власність житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 та сплатила грошову суму, зазначену в п.2 цього Договору. Згідно п. 6 даного Договору, відсутність будь-яких інших речових прав щодо майна, обтяжень в тому числі податкової застави щодо майна та Сторін, підтверджується Іформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності, Реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави, отриманими ОСОБА_11 ,приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 29 квітня 2021 року.

29 квітня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Кривцовою К.Т., відповідно до п.1 якого, ОСОБА_2 прийняла у власність земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:004:0434, шо розташована в АДРЕСА_1 та сплатила грошову суму, зазначену в п.3 цього Договору. Згідно п. 7 даного Договору, відсутність будь-яких інших речових прав щодо майна, обтяжень в тому числі податкової застави щодо майна та Сторін, підтверджується Іформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності, Реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави, отриманими ОСОБА_11 ,приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 29 квітня 2021 року.

Постановою Верховного Суду у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 715/841/20, постанову Чернівецького апеляційного суду від 01.02.2021 року скасовано та рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22.10.2020 року залишено в силі.

Що стосується посилань у відзиві на добросовісності набуття майна відповідачкою ОСОБА_2 та непропорційність втручання у її право власності, суд зазначє наступне.

У статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд враховує, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, при передачі об`єкта нерухомості в іпотеку, іпотекодавець не втрачає право власності на це майно, лише має місце обмеження щодо розпорядження таким майном.

Правилом частини першої статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту свого порушеного права.

Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності.

Зокрема, відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Такі ж саме права має законний володілець майна.

Цивільним кодексом України передбачено як одні зі способів захисту порушених прав віндикація або реституція.

При цьому реституція застосовується саме у спорах про визнання правочинів недійсними або нікчемними і полягає у поновленні порушених майнових прав, приведення їх до стану, що існував на момент вчинення дії, якою порушене право особи, тобто повернення або відновлення матеріальних цінностей у натурі - тих же самих, або подібних, або речей такої самої вартості. Якщо їх неможливо повернути у натурі, то відшкодовується їх вартість у грошах.

Реституція - це спеціальний зобов`язальний спосіб захисту права власності, який може застосовуватися лише у випадку, коли предмет недійсного правочину станом на час вирішення відповідного питання перебуває в тієї сторони недійсного правочину, якій він і був переданий.

Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі.

Вибуття майна з володіння власника на підставі судового рішення, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16, який у подальшому підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18).

Отже, особа, яка вважає, що договором купівлі-продажу нерухомого майна порушуються її права як власника або законного користувача цього майна, має право на витребування цього майна від останнього набувача, що і є належним способом захисту її порушеного права.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (подібний за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14). Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Отже, правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи, тобто шляхом відновлення відповідних записів у державних реєстрах.

Таким чином суд приходить до висновку, що що спірний житловий будинок вибув з володіння позивача поза його волею, оскільки вибув із його власності на підставі повноважень наданих банку заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2014 року, яке в подальшому скасовано постановою Чернівецького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спірного житлового будинку, що в даному випадку не буде порушенням критерію пропорційності втручання у право власності.

Слід заначити, що посилання відповідчки ОСОБА_2 у відзиві на порушення прав її малолітніх дітей, які проживають та зареєстровані у спірному будинку, є на даний час безпіставними з огляду на те, що позовних вимог щодо виселення дітей, зняття їх з реєстрації місця проживання у цій справі не заявлено.

При цьому суд заначає, що відповідач ОСОБА_2 не позбавлена можливості відновити своє право, пред`явивши вимогу до ОСОБА_3 , у якого вона придбала цей будинок, про відшкодування збитків на підставі статті 661 ЦК України.

Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного суду від 29 квітня 2023 року у справі № 199/4884/17, провадження №61-3601ск22.

Щодо клопотання відповідача ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що випливає із загального правила, встановленого статтями 12, 81 ЦПК України. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення права можна було отримати раніше.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 не знав про вибуття нерухомого майна з його володіння до 2019 року. Це підтверджується ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 січня 2020 року про перегляд заочного рішення від 30 вересня 2014 року, а також постановою Чернівецького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року, якою скасоване заочне рішення Глибоцького районного суду від 30 вересня 2014 року.

Враховуючи вищезазначене, клопотання ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного суду від 25 березня 2020 року у справі №209/696/16, провадження №61-12003св19.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині витребування від ОСОБА_2 житлового будиноку, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57945479 від 29.04.2021 18:15:49 приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Кривцової К.Т. щодо реєстрації права власності на вказаний житловий будинок підлягають задоволенню.

Разом з тим, в судовому засіданні достеменно встановлено, що право власності на земельну ділянку 0, 25 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:004:0434, що розташована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210 належить відповідачу ОСОБА_2 .

Вказану земельну ділянку ОСОБА_2 на підставі договру купівлі-продажу від 29.04.2021 року придбала у ОСОБА_3 .

Третя ососба ОСОБА_3 набув права власності на вказану земельну ділянку на підставі рішення Волоківської сільської ради №151-50/19 від 06.12.2019 року та була зареєстрована за ним на праві приватної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 17.01.2020 року.

Вищевказані рішення позивачем не оскаржувались та не були предметом судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 власником вказаної земельної ділянки не був, він не набував права власності на вказану земельну ділянку.

Таким чином, з огялду на правову природу ст.387 ЦК України, позовні вимоги ОСОБА_1 про витребування від ОСОБА_2 на його користь земельної ділянки площею 0,25 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:004:0434, що розташована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210 не підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 6700 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, керуючись ст. ст.3,8,10, 11,15, 60,61, 79, 84, 88, 179, 212,213, 214, 215,224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Витребувати від ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) житловий будинок, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 422,0 кв.м., в т.ч. житловою площею 205,7 кв. м., складовими частинами якого є: житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», убиральня літ. «Г», огорожа №1-6, колодязь №7, вигрібна яма літ. «І», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210.

Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57945479 від 29.04.2021 18:15:49 приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Кривцової К.Т. щодо реєстрації права власності на житловий будинку, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 422,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210 за ОСОБА_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2022 року у виді арешту на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 422,0 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210 ), що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 6700 (шість тисяч сімсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 12.05.2023 року.

СУДДЯ: