ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 622/510/21
Номер провадження 22-ц/818/890/23
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

03 травня 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (судді-доповідача) Мальованого Ю.М.

Суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2021 року в складі судді Квітки О.О. у справі № 622/510/21 за позовом ОСОБА_1 до Золочівської селищної ради Харківської області, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями, бездіяльністю органів державної влади та органів місцевого самоврядування, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 до Золочівської селищної ради Харківської області, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями, бездіяльністю органів державної влади та органів місцевого самоврядування задоволено.

06 квітня 2023 року безпосередньо до Харківського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), яка подана 04 квітня 2023 року засобами поштового зв`язку.

Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 14 березня 2022 року № 7/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Золочівського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області.

10 квітня 2023 року ухвалою Харківського апеляційного суду витребувано з Диканського районного суду Полтавської області цивільну справу № 622/510/21, яка надійшла до суду апеляційної інстанції 24 квітня 2023 року та передана судді 01 травня 2023 року.

Частиною 1 статті 354 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Матеріали справи свідчать, що рішення суду першої інстанції ухвалено 05 жовтня 2021 року за відсутності представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Повний текст рішення суду першої інстанції складено 13 жовтня 2021 року.

Строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення сплинув 12 листопада 2021 року. Апеляційна скарга на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2021 року подана засобами поштового зв`язку 04 квітня 2023 року, тобто, поза межами строку на його оскарження.

В апеляційній скарзі Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку мотивовано тим, що копію рішення Золочівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2021 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) отримано 16 листопада 2021 року. Зазначено, що указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та указів від 14.03.2022, 18.04.2022, 17.05.2022 № 259/2022, № 133/2022, № 341/2022, № № 757/2022 відповідно «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на території України починаючи з 24.02.2022 діє режим воєнного стану.

Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) № 1060/к від 25.02.2022 запроваджено, зокрема працівникам апарату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), режим дистанційної роботи з 25.02.2022 до закінчення дії обставин, які створюють загрозу життю і здоров`ю працівників.

Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) № 2080/к від 29.04.2022 запроваджено з 01.05.2022 дистанційну роботу на період дії воєнного стану, зокрема у регіонах, на території яких здійснює свою діяльність Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків), зокрема для працівників Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Дія вказаного наказу була закінчена 02.01.2023, тобто після переведення працівників та початком функціонуванням належного органу державної влади у вказаних правовідносинах - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Існування означених обставин, а також через відсутність доступу до робочих приміщень та матеріалів виконавчого провадження протягом тривалого часу (в період дистанційної роботи), Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчасно не було подано апеляційну скаргу, хоча необхідний для подання апеляційної скарги судовий збір був сплачено ще у 2021 році.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

«Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Накладення обмеження дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Воловік проти України» від 6 грудня 2007 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 354 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Результат аналізу вказаної правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Згідно з частиною 1 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний правовий висновок виклав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

З апеляційною скаргою на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2021 року Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) звернувся 04 квітня 2023 року, тобто після спливу одного року з дня ухвалення судового рішення, при цьому, про розгляд справи судом першої інстанції апелянт був повідомлений, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від поважності причин пропуску такого строку.

Крім того, як зазначено в апеляційній скарзі, копію рішення Золочівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2021 року апелянтом отримано 16 листопада 2021 року, тобто строк на подання апеляційної скарги на підставі частини 2 статті 354 ЦПК України, сплинув 17 грудня 2021 року та до введення на території України воєнного стану.

Оскільки апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту оскарженого судового рішення, тому наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження, виходячи з вимог частини 2 статті 358 ЦПК України. При цьому поважність причин пропуску такого строку значення немає.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13, ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ від 3 грудня 2003 року у справі «Рябих проти Росії», заява № 52854/99).

В апеляційній скарзі Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не зазначив пропуск строку на апеляційне оскарження саме внаслідок виникнення обставин непереборної сили і доказів на підтвердження таких обставин не надав. Посилання апелянта щодо введення правового режиму воєнного стану не є беззаперечною підставою для поновлення, оскільки введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року в справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22).

Зважаючи, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення згідно з частиною 2 статті 358 ЦПК України правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження відсутні.

Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 серпня 2020 року у справі № 523/1781/16-ц (провадження № 61-3526св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 493/1858/16-ц (провадження № 61-11368св20), від 30 червня 2021 року у справі № 613/1166/15-ц (провадження № 61-22084св19) та від 01 грудня 2021 року у справі № 171/506/15 (провадження № 61-10887св21).

З огляду на наведене суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2021 року.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2021 року - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В.Бурлака

В.Б. Яцина