Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

27 квітня 2023 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/353/23

Провадження № 2-о /635/18/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Карасави І.О.,

секретаря судового засідання- Чирко Н.М.,

за участю:

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника- Міщенко Юрія Івановича ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник адвокат Міщенко Ю.І. звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з чоловіком, який загинув під час участі у бойових діях.

В заяві просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю в період з 1995 року по грудень 2022 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 23 січня 2023 року вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Карасави І.О.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю було залищено без руху.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 січня 2023 року, після усунення недоліків, провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами окремого провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Заявник ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні, після поставлення судом на обговорення питання щодо підсудності даної категорії справ місцевому суду у порядку цивільного судочинства, не заперечували щодо закриття провадження по справі у звязку, що вказана категорія справ не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавші думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Новоселівське Сватівського району Луганської області помер ОСОБА_3 , про що Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 04 січня 2023 року та зроблений відповідний актовий запис №7.

Згідно сповіщення № 0501/13/1/325 від 28 грудня 2023 року, командир відділення- командир машини 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , старший сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу за призивом ІНФОРМАЦІЯ_3 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля населеного пункру Новоселівське Сватівського району Луганської області при захисті Батьківщини, виявивши стійкість та мужність під час виконання бойових завдань в складі даного підрозділу. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до акту обстеження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 від 12 січня 2023 року наданого Депутатом Пісочинської селищної ради Губським М.І., засвідченого секретарем селищної ради Уманцевим А.В., зі слів сусідів встановлено, що за даною адресою однією сім`єю проживали в період з 2020 року по липень 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його цивільна дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У них є спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Враховуючи наведене представник заявника просив встановити факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, представник заявника вказував на те, що встановлення такого факту є необхідним для отримання одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Заяву про встановлення факту було пред`явлено до суду за правилами окремого провадження.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила, що вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.

Відповідно до правової позиція викладеної в постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року по справі № 290/289/22-ц, зазначено, що вимоги встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з чоловіком, який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії Російської Федерації пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання(підтвердження) певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

У спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявниці до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Верховний суд зазначив, що між заявницею та Міністерством оборони України виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за нею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Таким чином, Міністерство оборони України у даній категорії справи є спеціально уповноважений суб`єкт, який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку № 975, яку має на меті отримати ОСОБА_1 у разі встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії Російської Федерації.

Між сторонами виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за ОСОБА_1 певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

У спірних правовідносинах суд врахував правову мету звернення заявниці ОСОБА_1 до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу, якій має значення для реалізації її прав у сфері соціального забезпечення.

Крім того, Верховний Суд, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнав недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно частини 1 статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно квитанції № від 21 січня 2023 року заявником за звернення до суду із вказаною заявою був сплачений судовий збір в сумі 1200 гривень 00 копійок.

Відповідно до пункту 5 частини 1, частини 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях в повному обсязі.

Отже, суд вважає за необхідне повернути заявнику сплачені судові витрати.

Крім того, на підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження по зазначеній справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 197, 200, 255, 258-260, частиною 1 статті 7 Законом України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю- закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Повернути ОСОБА_1 суму судового збору, сплачену за платіжним дорученнями № від 21 січня 2023 року у розмірі 1 200,00 гривень на розрахунковий рахунок UA0020661, код банку отримувача (МФО) 37874947, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Харківській області в м. Харків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.О. КАРАСАВА