Справа № 381/2657/22
Провадження № 2-о/369/60/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковальчук Л.М.,

за участю секретаря Магеррамової Н.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , щодо видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що з 2017 року він разом з ОСОБА_2 , дружиною заявника ОСОБА_3 , його донькою ОСОБА_4 , та онуком ОСОБА_5 проживали разом однією родиною за адресою: АДРЕСА_1 . Даний будинок належить йому на праві власності. Раніше 21.12.2007 року між ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_6 було укладено шлюб, від якого народився їх син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.02.2015 року шлюб розірвано. Ухвалою Апеляційного суду Київської власті від 25.03.20215 року вказане рішення суду залишено без змін. З 2013 року ОСОБА_2 переїхав проживати за іншою адресою. Разом з тим, протягом 2018-2020 років майже кожних вихідних ОСОБА_2 приїжджав до будинку в якому проживав заявник. Проникав до внутрішньонього двору та будівлі, постійно піднімав на заявника руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав йому тілесних ушкоджень, наслідок чого він декілька разів викликав поліцію, яка фіксувала вказані обставини. Неодноразово ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. 25.06.2017 року біля будинку ОСОБА_2 здійснив умисний обстріл в заявника з мисливської зброї та спричинив йому тілесні ушкодження. За цією подією відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст.15, .1 ст.115 КК України, а справа розглядається в суді. В 2021 році ОСОБА_2 приїжджав один раз здійснюючи психологічний тиск у вигляді образ, погроз застосувати силу. Заявник відмовився впускати ОСОБА_2 за ворота та паркан на територію будинку та був наляканим хвилюючись за своє та дружини життя. Також зазначає, що реєстрація особи в приміщенні, що не є його власністю, не дає особі права володіння, розпорядження власністю без дозволу володільця.

Враховуючи вищевикладене, просив суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_3 ; заборони наближатися на відстань 1000 метрів до місця проживання (перебування) постраждалою особою ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 17.10.2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлялись про дату, час і місце судового засідання у встановленому законом порядку. Від заявника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Згідно ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.п. 2, 7 ч.2 ст. 3 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: колишнє подружжя; батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до п.п. 3, 4, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» зазначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Положенням ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що заявником не доведено наявність обґрунтованих підстав для видачі обмежувального припису, оскільки заявником у справі є ОСОБА_1 , а в прохальній частині заяви просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , а тому суд відмовляє в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 350-6, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

СУДДЯ Л.М.КОВАЛЬЧУК