Справа № 510/2321/21
Провадження №2/510/252/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.23 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 про судові засідання, які призначалися на 28.07.2022р., 16.08.2022р., 19.10.2022р., 17.11.2022р., 15.12.2022р., 25.01.2023р., був повідомлений в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, яка передбачає, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак, до суду не явився, відзиву на позов не надав, причини його неявки суду невідомі.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Златі Д.С. на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія довідки виконкому Котловинської сільради Ренійського району від 27.05.2020р. про склад сім`ї ОСОБА_4 на день її смерті; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія заповіту ОСОБА_4 від 29.05.2008р., оформленого на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; копія заповіту ОСОБА_3 від 28.05.2008р., оформленого на ім`я ОСОБА_2 ; копія довідки виконкому Котловинської сільради Ренійського району від 27.05.2020р. про склад сім`ї ОСОБА_3 на день його смерті; копія свідоцтва про народження позивачки; копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_1 ; копія рішення виконкому Котловинської сільської ради від 30.08.2005р. про видачу свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння; копія державного акту серії ЯГ №949962 від 24.05.2007р. на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 0,80 га, розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (землі запасу, ділянка № НОМЕР_1 ), виділену для ведення особистого селянського господарства; копія свідоцтва про народження відповідача; копія державного акту серії ЯК №106590 від 22.11.2012р. на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 0,1476 га, розташовану по АДРЕСА_1 , виділену для ведення особистого селянського господарства; копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.09.2016р.; копія державного акту серії IV-ОД №010048 від 12.03.2004р. на право приватної власності на землю земельну ділянку площею 1,98 га, розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (масив № НОМЕР_2 , ділянка № НОМЕР_3 ), виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.11.2019р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку від 26.08.2021р.; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 07.07.2022р.; копія заяви позивачки від 27.06.2019р. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ; копія заяви відповідача від 27.06.2019р. про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_3 ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 01.11.2019р. (свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не видавалося); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 01.11.2019р. (є чинний заповіт ОСОБА_3 ); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.11.2019р. (дата заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 ); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.07.2022р.; копія заяви ОСОБА_1 від 07.07.2017р. про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 ( стосовно земельної ділянки); копія заяви ОСОБА_3 від 07.07.2017р. про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_4 (дружини); копія заяви відповідача від 15.06.2017р. про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 (стосовно частини житлового будинку); копія заяви ОСОБА_1 від 07.07.2017р. про відмову від прийняття спадщини на частину житлового будинку після смерті ОСОБА_4 ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 11.07.2017р. (свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 не видавалося); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 11.07.2017р. (є чинний заповіт ОСОБА_4 ); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.07.2017р. (дата заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 ); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 02.07.2022р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка та відповідач у справі являються дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , крім того, вони були також призначені спадкоємцями за заповітами своїх батьків.

За життя ОСОБА_4 належало наступне майно:

- частина житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , - на підставі рішення виконавчого комітету Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 30.08.2005р. №88-ІV;

-земельна ділянка площею 0,80 га із кадастровим номером :01:004:0150, розташована на території Котловинської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (землі запасу, ділянка № НОМЕР_1 ), виділена для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту серії ЯГ №949962 від 24.05.2007р. на право власності на земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. За життя вона розпорядилась належним їй майном, 29.05.2008р. склала заповіт, за яким заповіла на випадок своєї смерті своє майно : частину житлового будинку синові ОСОБА_2 , земельну ділянку площею 0,80 га доньці ОСОБА_1 . Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно.

У передбачений законом строк і позивачка і відповідач подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом матері (кожен з них відповідно до заповіданого ним обсягу майна), батько сторін подав заяву про відмову від спадщини після смерті дружини.

Отже, після смерті матері сторони прийняли спадщину за заповітом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, в порядку ч. 5 ст. 1268 ЦК України вона належить їм з часу відкриття спадщини.

За життя ОСОБА_3 належало наступне майно:

- частина житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , - на підставі рішення виконавчого комітету Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 30.08.2005р. №88-ІV;

-земельна ділянка площею 0,1476 га із кадастровим номером :02:002:0365, розташована по АДРЕСА_1 , виділена для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту серії ЯК №106590 від 22.11.2012р. на право власності на земельну ділянку;

-земельна ділянка площею 1,98 га із кадастровим номером :01:002:0574, розташована на території Котловинської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (масив № НОМЕР_2 , ділянка № НОМЕР_3 ), виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії IV-ОД №010048 від 12.03.2004р. на право приватної власності на землю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. За життя він розпорядився належним йому майном, 28.05.2008р. склав заповіт, за яким заповів на випадок своєї смерті своє майно синові ОСОБА_2 . Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно.

У передбачений законом строк позивачка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька, відповідач спадщину за заповітом батька не прийняв, подав заяву про відмову від спадщини після смерті батька.

Отже, після смерті батька позивачка прийняла спадщину за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, в порядку ч. 5 ст. 1268 ЦК України вона належить їй з часу відкриття спадщини.

У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказану нерухомість, земельні ділянки, про що 21.11.2019р. нотаріусом було винесено відповідну постанову.

Необхідні нотаріусу документи позивачка надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Чинним законодавством не передбачена можливість відновлення актів на право власності на земельну ділянку після смерті власника його спадкоємцями за умови, що свідоцтво про право на спадщину щодо цієї земельної ділянки не видано, а на підставі ксерокопії акту неможливо оформити спадщину. Згідно п. 5.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999р., при втраті (псуванні) державного акту на землю власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат.

Так як набуте за спадкуванням право власності позивачкою не було оформлено, вона не в змозі отримати дублікати державних актів про право власності на землю.

Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) державного акта на право власності на земельну ділянку при посвідченні договору купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, спадкового договору, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На оригіналі державного акту нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на земельну ділянку до набувача чи спадкоємця.

Що стосується спадкового житлового будинку, то і його позивачка не може також оформити, оскільки свого часу її батьки не зареєстрували цю нерухомість у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Отже, після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок, земельні ділянки, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину після смерті матері - за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України, а після смерті батька за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані, однак, підлягають частковому задоволенню (в частині, що стосується обсягу спадкового майна).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею за заповітом (після смерті матері) та за законом (після смерті батька).

У передбачений законом строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. У передбачений законом строк для прийняття спадщини за законом після смерті батька позивачка також звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою.

Як зазначила позивачка, після смерті батьків у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок, земельні ділянки. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка також не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за заповітом та за законом, була виражена у подачі нею заяв про прийняття спадщини, її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на будинок, земельні ділянки, догляд за нерухомістю, сплата комунальних послуг тощо).

Таким чином, позивачка прийняла спадщину за заповітом та за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подала заяви про прийняття спадщини, прийняла її. Про дійсне волевиявлення ОСОБА_4 свідчить її заповіт, оформлений на ім`я позивачки, але тільки в частині, що стосується земельної ділянки. Що стосується спадкового майна батька сторін, то він за життя також залишив заповіт, за яким заповів все належне йому майно своєму синові відповідачу у справі, але останній спадщину не прийняв, нотаріально відмовився від неї, у зв`язку із чим, враховуючи те, що після смерті батька позивачка своєчасно подала заяву про прийняття спадщини, вона є єдиною спадкоємицею за законом в порядку ч. 1 ст. 1261 ЦК України.

Обґрунтовуючи своє рішення щодо часткового задоволення позовних вимог позивачки, суд зазначає, що виходив із наданих суду доказів та обставин справи, прийнявши рішення про те, що вимоги позивачки про визнання за нею права власності на спадкове майно у вигляді частини житлового будинку, що належала ОСОБА_4 , не підлягають задоволенню, оскільки за заповітом ОСОБА_4 цю частину майна заповіла синові (відповідачу) і він в порядку ч. 1 ст. 1261 ЦК України прийняв його за заповітом, не відмовився від частини житлового будинку, що належала його матері (до речі, в матеріалах справи є нотаріально засвідчена заява самої позивачки, в якій вона відмовляється від прав на спадкову частину житлового будинку, що належала її матері, фактично визнаючи це право за відповідачем).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на частину житлового будинку (що належала її батькові), земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за заповітом та за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1233-1235, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за заповітом право власності на:

-земельну ділянку площею 0,80 га із кадастровим номером :01:004:0150, розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (землі запасу, ділянка № НОМЕР_1 ), виділену для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту серії ЯГ №949962 від 24.05.2007р. на право власності на земельну ділянку,

що належала ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

- частину житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку площею 0,1476 га із кадастровим номером :02:002:0365, розташовану по АДРЕСА_1 , виділену для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту серії ЯК №106590 від 22.11.2012р. на право власності на земельну ділянку;

-земельну ділянку площею 1,98 га із кадастровим номером :01:002:0574, розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (масив № НОМЕР_2 , ділянка № НОМЕР_3 ), виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту серії IV-ОД №010048 від 12.03.2004р. на право приватної власності на землю,

що належали ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК