РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року

м. Рівне

Справа № 567/79/23

Провадження № 22-ц/4815/602/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,

суддів: Ковальчук Н.М.,

Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Горинь Агро Плюс";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог державний реєстратор Комунального підприємства "Центр реєстрації прав" П`ятигірської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Хілько Наталія Володимирівна,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в залі суду в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 15 березня 2023 року, постановлену у складі судді Василевича О.В. в м. Острог Рівненської області, дата складення повного тексту ухвали не зазначено, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горинь Агро Плюс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог державний реєстратор Комунального підприємства "Центр реєстрації прав" П`ятигірської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Хілько Наталія Володимирівна, про визнання недійсною угоди про дострокове розірвання договору оренди землі та скасування її державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати недійсною угоду без номера від 24.04.2019 року про дострокове розірвання Договору оренди землі № 109 від 24.04.2018 року, укладену ТОВ "Горинь Агро Плюс" щодо земельної ділянки серія ЯЕ № 217106, кадастровий номер :10:002:01103 та скасувати рішення Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр реєстрації прав" П`ятигірської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області Хілько Наталії Володимирівни, індексний номер: 48913737 від 28.09.2019 року.

Позов обґрунтований наступним.

Він є власником вказаної земельної ділянки площею 2,93 га, яка розташована на території Білашівської сільської ради Острозького району Рівненської області (нині Острозька ОТГ).

З 2008 року земля перебувала в оренді у ТОВ "Горинь Агро".

У 2018 році орендар провів реформування, було створено ТОВ "Горинь Агро Плюс", також було розірвано договір оренди землі з ТОВ "Горинь Агро" і укладено на 10 років договір оренди землі з ТОВ "Горинь Агро Плюс" № 109 від 24.04.2018 року. На 10 років земля була передана за актом приймання-передачі від 24.04.2018 року. В той же день йому було виплачено гроші за оренду землі за 2018 рік і вчасно виплачено кошти лише за 2019 рік. А за 2020-2022 роки орендну плату йому сплачено не було.

Він став вимагати сплату орендної плати, проте в березні 2021 року дізнався про те, що 24.04.2019 року з ним було укладено угоду про розірвання Договору оренди землі № 109 від 24.04.2018 року.

Вважає, що вказана угода складена з порушенням вимог чинного законодавства та з порушенням його прав як орендодавця земельної ділянки, оскільки вказану угоду він не підписував.

При цьому у своєму вказаному позові позивач вказав, що він, як учасник бойових дій, звільняється від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Зазначив, що в його віці (75 років) землю не обробляють, такі люди потребують соціальної та іншої підтримок; грошові кошти він має лише від пенсії та виплат за оренду землі. За оренду землі платили 4130 грн на рік, за 2020-2022 роки не платять орендну плату. У державі ж йде війна, ціни на ліки, продукти харчування та інші життєві потреби стрімко ростуть.

Ухвалою судді Острозького районного суду Рівненської області від 23.01.2023 року вказана позовна заява була залишена без руху, позивачу був наданий строк тривалістю 10 днів з моменту отримання тієї ухвали для усунення недоліків.

Оскаржуваною ухвалою того ж суду від 15.03.2023 року вказану позовну заяву ОСОБА_1 з підстави неусунення недоліку позовної заяви (а саме несплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 147,20 грн) було визнано неподаною та повернуто позивачу.

На вказане судове рішення позивачем подана апеляційна скарга, в якій він, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати й направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому скаржник вважає, що він, як учасник бойових дій, звільняється від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Зокрема, зазначив, що суд не прийняв до уваги те, що він, як учасник бойових дій, звільняється від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням своїх прав. При цьому послався на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 12.02.2020 року у справі № 545/1149/17.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається таке.

Цей позов пред`явлено у січні 2023 року та зареєстровано в суді першої інстанції 12.01.2023 року (а.с.1-3).

Ухвалою судді Острозького районного суду Рівненської області від 23.01.2023 року вказана позовна заява була залишена без руху, позивачу був наданий строк тривалістю 10 днів з моменту отримання тієї ухвали для усунення недоліків (а.с.27-28).

Серед недоліків зазначені такі:

--- в порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не зазначено реєстраційного номера облікової картки платника податків позивача (за його наявності) або номер і серію його паспорта;

--- при перевірці доданих до позовної заяви документів та при ознайомленні з їх змістом було встановлено, що частина копій документів, доданих до позовної заяви, є неналежної якості (важко читабельні через нечіткість (розмитість) букв та слів, зокрема, такими документами є копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 182821608 та копія угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 24.04.2019 року;

--- всупереч ч.4 ст.177 ЦПК України позивачем не сплачено судовий збір у розмірі 2 147,20 грн; при цьому суд зазначив, що перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у цій справі. Тобто, як вважав суд, наведені позовні вимоги не зачіпають порядку надання, обсягу соціальних гарантій, як і не стосуються будь-яким іншим чином соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, а відтак судовий збір при зверненні ОСОБА_1 до суду з вищевказаним позовом у даній справі підлягає сплаті. Наведене, як зазначив суд, відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", викладеним, зокрема, у постанові від 09.10.2019 року у справі №9901/311/19.

Копія ухвали від 21.10.2022 року про залишення позовної заяви без руху була вручена позивачу 29 січня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с.30).

На виконання вказаної ухвали суду першої інстанції від 23.01.2023 року, як зазначив суд в оскаржуваній ухвалі, позивач частково усунув недоліки, водночас судовий збір у встановленому розмірі не сплатив, посилаючись на наявність пільги, встановленої законом.

Оскаржуваною ухвалю Острозького районного суду Рівненської області від 15 березня 2023 рокупозовну заяву було визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с.37-38).

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції, пославшись на ч.3 ст.185 ЦПК України, виходив з того, що позивачем недолік в частині сплати судового збору в розмірі 2 147,20 грн, зазначений в ухвалі суду від 23.01.2023 року, у встановлений судом строк усунений не був. При цьому суд зазначив, що оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з приводу визнання недійсною угоди про дострокове розірвання договору оренди землі та скасування її державної реєстрації, наведені позовні вимоги не зачіпають порядку надання, обсягу соціальних гарантій, як і не стосуються будь-яким іншим чином соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, а тому судовий збір при зверненні ОСОБА_1 до суду з вищевказаним позовом у даній справі підлягає сплаті. Як вказав суд, наведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", викладеним, зокрема, у постанові від 09.10.2019 року (справа №9901/311/19).

Проте з мотивом погодитися не можна, оскільки він суперечить дійсним обставинам.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.4 ст.175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У відповідності до вимог ст.185 ЦПК України:

--- суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1);

--- в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен визначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2);

--- якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3).

У справі встановлено, що позивач у визначений судом строк не виконав ухвалу суду першої інстанції про необхідність сплати судового збору у розмірі 2 147,20 грн за подання позовної заяви, вважаючи, що відповідно до закону він має пільгу.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з ч.1 ст.1 вказаного Закону судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 вказаного Закону учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12.02.2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18). Підстави для відступу від неї відсутні.

У справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,особа похилого віку, має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 22.02.2008 року (а.с.6). До суду він звернувся з метою захисту свого права на отримання орендної плати за надану в оренду земельну ділянку.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору за розгляд цієї справи в судах усіх інстанцій на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Суд же належної уваги на зазначене не звернув, не врахував положення вказаних норм законів, а тому невірно зазначив про порушення процесуальних норм при поданні позовної заяви, як наслідок, помилково застосував норми процесуального права, якими встановлені вимоги до змісту і форми позовної заяви.

Отже, суд помилково вважав, що позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статтями 175 і 177 ЦПК України.

При цьому суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції, який послався на постанову Великої палати Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі № 9901/311/19, оскільки не є подібними обставини у тій справі та обставини, які є предметом розгляду у цій справі. Адже в справі № 9901/311/19 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з приводу оскарження нормативного акта, який не зачіпає порядку, обсягу їх соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту ветеранів війни. Натомість у цій справі позивач звернувся до суду з метою захисту свого права на отримання орендної плати за надану в оренду земельну ділянку.

За таких обставин апеляційний суд не може визнати законною і обґрунтованою оскаржувану ухвалу, що відповідно до п.6 ч.1 ст.374 та п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставою для її скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Відповідно апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.367, п.6 ч.1 ст.374 та п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 15 березня 2023 рокускасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 09 травня 2023 року.

Головуючий суддя Майданік В. В.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.