Справа № 216/6390/18
провадження 2/216/151/23
РІШЕННЯ

іменем України

27 квітня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Гулковського О.С.,

представника позивача адвоката Рижова Д.В.,

представника відповідача

КП «Кривбасводоканал» Палюги В.В.,

представника відповідача

ТОВ «Дивобуд» Сагайдака І.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Кривбасводоканал», товариства з обмеженою відповідальністю «Дивобуд» про стягнення завданих збитків,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . 05.07.2018 відбулось затоплення квартири водою з фекальними масами. Для фіксації цього випадку, виявлення причин його виникнення та засвідчення спричинених наслідків позивачем було здійснено звернення до управляючої компанії з питань утримання будинку та прибудинкової території, а саме до ТОВ «Дивобуд». Комісія підприємства прибувши на місце події склала відповідний акт, відповідно до змісту якого, на підставі здійснених заходів, було чітко зазначено, причиною позначеного підтоплення виявились неправомірні заходи КП «Кривбасводоканал» по встановленню заглушки системи «Спрут», щодо стічних вод іншого співмешканця будинку. Беспосередньо в акті було зазначено наступне: «Акт складено за зверненням мешканців кв. АДРЕСА_2 про те, що 05.07.2018, о 16.25 год. мешканцями квартири АДРЕСА_2 було виявлено підтоплення квартири водою з фекальними масами. Вода стояла по всій квартирі: кухня, ванна, туалет, кімната, коридор і витікала на сходову площадку до ліфта 1-го поверху. Факт затоплення зафіксовано мешканцями на мобільний телефон. У воді перебувало: меблі, техніка, взуття, інструмент, кабель, доріжки, що лежать на підлозі. Нижня частина міжкімнатних дверей розбухла. При обстеженні трубопроводу каналізації в підвалі по стояку в кв. АДРЕСА_2 сантехніком ТОВ «Дивобуд» було вилучено з труби предмет (червоний м`яч), застосовуваний КП «Міськводоканалом» для відключення боржників по холодній воді і водовідведенню системою «Спрут». 26.06.2018 по стояку квартири АДРЕСА_2 працівниками КП «Міськводоканал» була відключена кв. АДРЕСА_3 за борги по холодній воді і водовідведенню системою «Спрут». З невідомих причин цей предмет з кв. АДРЕСА_3 випав, застряг в перекритті між 1-им поверхом і підвальним приміщенням і перекрив вихід каналізації по стояку кв. АДРЕСА_2 , що призвело до підтоплення кв. АДРЕСА_2 . Про те, що трапилося диспетчер ТОВ «Дивобуд» повідомила контролерові КП «Міськводоканалу». У всіх дво- або багатоквартирних житлових будинках всі приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, належать на праві спільної сумісної власності всім власникам квартир (як і всі споруди, будівлі, що призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку). Це чітко і недвозначно встановлено частиною другою статті 382 Цивільного кодексу України. Ні відповідачі, ні хто інший не мають права без згоди співвласників втручатися в роботу цих мереж, зокрема вставляти всілякі заглушки на стояках. Позивач вважає, що дії працівників КП «Кривбасводоканал» призвели до аварійної ситуації, залиття квартири і заподіяння майнової шкоди. Розмір завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири складає 70000,00 грн. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 50000,00 грн. За таких обставин позивач просить суд стягнути з комунального підприємства «Кривбасводоканал» на свою користь у відшкодування шкоди 120000,00 грн, а також судові витрати.

09.01.2019 відповідач КП «Кривбасводоканал» надало до суду відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позивачем не надано до суду доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог, не надано розрахунку завданої шкоди, крім цього, внутрішньобудинкові мережі житлового будинку не перебувають на балансі КП «Кривбасводоканал» та за їх обслуговування відповідає управляюча компанія ТОВ «Дивобуд», яка й повинна відповідати за завдану позивачеві шкоду.

09 грудня 2020 року на підставі ухвали суду залучено до участі у справі у якості співвідповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Дивобуд».

23.02.2021 відповідач ТОВ «Дивобуд» надало до суду відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позивачем не надано до суду доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог, крім цього, актом про залиття квартири встановлена вина представників КП «Кривбасводоканал» у залитті квартири, тому саме вони несуть відповідальність за завдану позивачеві шкоду. Також, представник ТОВ «Дивобуд» надала до суду клопотання в якому, серед іншого, просила замінити статус ТОВ «Дивобуд» із співвідповідача на третю особу, посилаючись на ту обставину, що відповідно до змісту уточненої позовної заяви ОСОБА_1 , остання не заявляла будь-яких вимог до ТОВ «Дивобуд», а тому товариство не може виступати співвідповідачем у даній справі.

Під час розгляду справи представник позивача, адвокат Рижов Д.В., наполягав на задоволенні позовних вимог та стягненні з відповідачів завданої шкоди.

Представники відповідачів, кожен окремо, просили у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши доводи та аргументи учасників справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Так судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується догвором купівлі-продажу від 05.07.2017.

Як вбачається з акту ТОВ «Дивобуд» №47 від 06.07.2018 у квартирі АДРЕСА_1 сталося залиття квартири водою з фекальними масами, зокрема в акті зазначено наступне: «Акт складено за зверненням мешканців кв. АДРЕСА_2 про те, що 05.07.2018, о 16.25 год. мешканцями квартири АДРЕСА_2 було виявлено підтоплення квартири водою з фекальними масами. Вода стояла по всій квартирі: кухня, ванна, туалет, кімната, коридор і витікала на сходову площадку до ліфта 1-го поверху. Факт затоплення зафіксовано мешканцями на мобільний телефон. У воді перебувало: меблі, техніка, взуття, інструмент, кабель, доріжки, що лежать на підлозі. Нижня частина міжкімнатних дверей розбухла. При обстеженні трубопроводу каналізації в підвалі по стояку в кв. АДРЕСА_2 сантехніком ТОВ «Дивобуд» було вилучено з труби предмет (червоний м`яч), застосовуваний КП «Міськводоканалом» для відключення боржників по холодній воді і водовідведенню системою «Спрут». 26.06.2018 по стояку квартири АДРЕСА_2 працівниками КП «Міськводоканал» була відключена кв. АДРЕСА_3 за борги по холодній воді і водовідведенню системою «Спрут». З невідомих причин цей предмет з кв. АДРЕСА_3 випав, застряг в перекритті між 1-им поверхом і підвальним приміщенням і перекрив вихід каналізації по стояку кв. АДРЕСА_2 , що призвело до підтоплення кв. АДРЕСА_2 . Про те, що трапилося диспетчер ТОВ «Дивобуд» повідомила контролерові КП «Міськводоканалу».

Факт залиття квартири також підтверджується, наданими позивачем фото-картками.

03.10.2018 позивач звернулась до КП «Кривбасводоканал» з претензією про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями представників підприємства.

31.10.2018 КП «Кривбасводоканал» повідомило позивача, що підстави для відшкодування шкоди відсутні.

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ-3/8 від 24.01.2020, загальна сума матеріальної шкоди, яка завдана підтопленням майна фекальними масами склала 80219,00 грн.

Також, під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 пояснила, що 05.07.2018, приблизно о 17-00 год прийшла додому, за адресою: АДРЕСА_4 та побачила, що квартиру затопило фекальними масами, затоплення було навіть у під`їзді. Викликала працівника ТОВ «Дивобуд» - ОСОБА_2 , який приїхав через 5 хв., спустився у підвал та зі стояка витягнув «гумовий м`яч». Він зазначив, що такий пристрій називається «Спрут» та його використовує КП «Кривбасводоканал», для того щоб відключати боржників від водопостачання, а саме, пристрій не дозволяє користуватися каналізацією. Рівень залиття був 25-30 см., при цьому, у квартирі нещодавно було зроблено ремонт. З приводу зазначеної події, наступного дня, позивач звернулась до КП «Кривбасводоканал».

Крім цього, свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, також, є старшою по під`їзду. В липні 2018 року, коли прийшла додому, побачила залиття в квартирі АДРЕСА_2 нечистотами. Там був представник ТОВ «Дивобуд», який поклав на підлогу рожевий м`яч та сказав, що виявив його в каналізаційній трубі, у підвалі будинку. За тиждень до події, чи більше, біля під`їзду бачила представника КП «Кривбасводоканал», якого зможе впізнати. Цей чоловік сказав, що буде відключати боржників від водопостачання. Чоловік був зростом приблизно 180 см., спортивної статури, віком до 40 років, мав русе волосся, та одягнений у спецодяг сірого кольору. Борг за водопостачання був у мешканців квартири АДРЕСА_3 на 4 поверсі, яка розташована по стояку над квартирою позивача.

Одночасно з цим, свідок ОСОБА_4 пояснив, що мешкає в одному під`їзді з позивачем, яка мешкає на першому поверсі. Коли було затоплення квартири позивача, то вода витікала у під`їзд, а також був неприємний запах.

Разом з цим, свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що з 2015 року працює слюсарем-сантехніком у ТОВ «Дивобуд». Влітку 2018 року надійшла заява від диспетчера ТОВ «Дивобуд» про залиття квартири АДРЕСА_1 через стояк каналізації. По приїзді зайшов у квартиру АДРЕСА_2 , де все було залито фекаліями, приблизно 10 см., та виливалось у під`їзд. В підвалі будинку, по стояку квартири АДРЕСА_2 виявив в трубі каналізації «гумовий м`яч», який перекривав каналізацію. Його можна було помістити у трубу тільки через дах будинку. Після того як дістав «гумовий м`яч», всі фекалії потікли у підвал будинку. Раніше до ТОВ «Дивобуд» звертались працівники КП «Кривбасводоканал» для того щоб отримати ключі від даху. Ключі надавала майстер ТОВ «Дивобуд» - ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що у липні 2018 року працювала у ТОВ «Дивобуд» на посаді майстра. В 2018 році КП «Кривбасводоканал» боровся з боржниками, шляхом встановлення системи « ОСОБА_6 ». Перед залиттям квартири за адресою: АДРЕСА_4 , до неї приїжджали працівники КП «Кривбасводоканал», в тому числі й ОСОБА_7 , які хотіли отримати доступ до горища житлового будинку, щоб встановити систему « ОСОБА_6 » для обмеження боржників у користуванні водою. В день залиття позивач зверталась до диспетчирської, щоб повідомити про залиття і в цей день слюсар ОСОБА_2 знайшов в каналізаційній системі житлового будинку АДРЕСА_5 ОСОБА_5 надавала доступ до горища працівникам КП «Кривбасводоканал» з дозволу директора ОСОБА_8 . Мешканців даного житлового будинку про застосування системи « ОСОБА_6 » ТОВ «Дивобуд» не повідомляло.

Аналізуючи норми права, на які посилаються позивачі у позові, а також норми права, які слід застосувати, мотиви їх застосування суд приходить до таких висновків.

ТОВ «Дивобуд» є управителем будинків, споруд та прибудинкової території у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, у тому числі за адресою: АДРЕСА_6 . Послуги з утримання будинків та прибудинкової території надаються в порядку ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №150 від 10.08.2004 року «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд», Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року «Про затвердження Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій».

Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого наведена у додатку № 4 до вказаних Правил.

Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», аварія - це пошкодження інженерних мереж, обладнання або конструктивних елементів споруд, що виникло з техногенних або природних причин, які перешкоджають їх подальшій експлуатації відповідно до технічних умов; балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Згідно з п. 12 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі: ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю,- шляхом відшкодування збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2018 відбулося затоплення квартири за АДРЕСА_1 , яка належить позивачу.

Комісією ТОВ «Дивобуд» в присутності позивача був складений Акт про залиття квартири позивача.

Комісія встановила, що 07.01.2016 року в будинку АДРЕСА_2 відбулося затоплення квартири АДРЕСА_7 , зокрема в акті зазначено, що: при обстеженні трубопроводу каналізації в підвалі по стояку в кв. №1 сантехніком ТОВ «Дивобуд» було вилучено з труби предмет (червоний м`яч), застосовуваний КП «Міськводоканалом» для відключення боржників по холодній воді і водовідведенню системою «Спрут». 26.06.2018 по стояку квартири АДРЕСА_2 працівниками КП «Міськводоканал» була відключена кв. АДРЕСА_3 за борги по холодній воді і водовідведенню системою «Спрут». З невідомих причин цей предмет з кв. АДРЕСА_3 випав, застряг в перекритті між 1-им поверхом і підвальним приміщенням і перекрив вихід каналізації по стояку кв. АДРЕСА_2 , що призвело до підтоплення кв. АДРЕСА_2 . Акт про залиття був підписаний всіма присутніми членами комісії, що були, брали участь у встановленні факту залиття квартири.

Враховуючи такі обставини, суд вважає, що матеріалами справи доведено факт залиття квартири позивача з вини відповідача КП «Кривбасводоканал», представники якого не належним чином встановили систему «Спрут», яка в подальшому, внаслідок некоректної роботи призвела до блокування каналізаційної системи житлового будинку в цілому та, як наслідок, затоплення квартири позивача фекальними масами.

При цьому, ТОВ «Дивобуд», яке, як управитель даного житлового будинку, повинно утримувати в належному технічному стані систему водопостачання та водовідведення житлового будинку та її конструктивні елементи, здійснювати її технічне обслуговування та ремонт, а також не допускати втручання у систему сторонніх осіб, тому також повинно нести відповідальність за спричинення шкоди власникові квартири у будинку.

Разом з цим, враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для заміни статусу відповідача ТОВ «Дивобуд» на третю особу, до того ж, як слідує з матеріалів справи питання залучення до участі у справі, у якості співвідповідача ТОВ «Дивобуд» вирішувалось у судовому засіданні 09.12.2020, про що було постановлено відповідну ухвалу. Крім цього, згідно зі ст. 197 ЦПК України суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше у підготовчому судовому засіданні, проте у даній справі підготовче провадження було закрито за ухвалою суду від 21.02.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Вирішуючи позовні вимоги позивача, суд виходить з вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Під шкодою слід розуміти зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Тобто, зменшення або втрата майна потерпілого тягне за собою виникнення майнової шкоди і відповідно майнова шкода, це зменшення або втрата (загибель) майнового блага, а тому відшкодування такої шкоди є видом цивільно-правової відповідальності. Шкода може відшкодовуватися у вигляді відшкодування збитків та відшкодування в натурі.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Під збитками розуміються витрати, пов`язані з виправленням пошкодженого майна, а в разі неможливості виправлення (втрати) - його дійсна вартість. Фактично збитки є грошовим виразом майнової шкоди.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа-підприємець або юридична особа-суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Також пунктом 1 частини четвертої статті 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

У даному випадку позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження спричинення їй матеріальної шкоди та її розмір, а також під час розгляду справи доведено протиправність поведінки заподіювачів шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ-3/8 від 24.01.2020, загальна сума матеріальної шкоди, яка завдана підтопленням майна фекальними масами склала 80219,00 грн, проте, у частині першій статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума матеріальної шкоди у розмірі 70000,00 грн.

Щодо визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої - третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, судом враховується характер і обсяг заподіяної залиттям квартири шкоди, а також поведінка відповідачів, які не намагалися до цього часу добровільно відшкодувати спричинену ними шкоду. Затоплення квартири безумовно негативно вплинуло на спосіб життя позивача, а невирішеність питання викликає в неї моральні страждання.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що в результаті залиття квартири фекальними масами позивачу була спричинена матеріальна шкода, а також спричинені моральні переживання та страждання, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача частково та стягнути з відповідачів у солідарному порядку на її користь грошові кошти в розмірі 20000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, вказана сума, на думку суду, є об`єктивною та достатньою для відшкодування моральної шкоди, що відбулася внаслідок неправомірних дій відповідачів.

Щодо розміру судових витрат суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У пунктах 1 - 4 частини третьої статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З врахуванням таких вимог закону, враховуючи розмір судових витрат, понесених під час розгляду справи, обґрунтованість та пропорційність витрат до предмета спору, поведінку сторін під час розгляду справи, у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з: витрат на підготовку експертного висновку в сумі 3132,00 грн з кожного, а також судовий збір в сумі 925,05 грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 23, 386, 1166, 1167, 1190 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 12, 13, 76, 77, 141, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до комунального підприємства «Кривбасводоканал», товариства з обмеженою відповідальністю «Дивобуд» про стягнення завданих збитків задовольнити частково.

Стягнути солідарно з комунального підприємства «Кривбасводоканал», товариства з обмеженою відповідальністю «Дивобуд» на користь ОСОБА_1 70000,00 грн. (сімдесят тисяч гривень) у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяних залиттям квартири.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з комунального підприємства «Кривбасводоканал», товариства з обмеженою відповідальністю «Дивобуд» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 925,05 грн (дев`ятсот двадцять п`ять гривень 05 копійок) з кожного та витрати пов`язані з залученням експерта у сумі 3132 грн. (три тисячі сто тридцять дві гривні) з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_8 ;

- відповідач: Комунальне підприємство «Кривбасводоканал», , місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6А;

- відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «ДИВОБУД», , місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 124А.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ