Справа № 754/2816/22
У Х В А Л А

Іменем України

16 березня 2023 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 (вх. № 11487 від 15.03.2023, вх. №11485 від 15.03.2023, вх. № 11829 від 16.03.2023) у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини,

ВСТАНОВИВ:

09.03.2022 до Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини, згідно з вимогами якої позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, починаючи з 07.07.2017 за весь період у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки доходу відповідача.

У позовній заяві визначено ціну позову, яка становить 200 000,00 грн.

Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва від 03 березня 2023 року ОСОБА_3 заяви позивача про відвід судді Таран Н.Г. від 03.02.2023 та 07.02.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини - залишено без задоволення у зв`язку з необґрунтованістю. Задоволено самовідвід судді Таран Н.Г. у цивільній справі №754/2816/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2023 головуючим суддею з розгляду справи № 754/2816/22 визначено суддю Гринчак О.І.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва (суддя Гринчак О.І.) від 09 березня 2023 року прийнято до розгляду цивільну справу № 754/2816/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено, що на виконання вимог ч. 12 ст. 33, ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті повторно розпочати через тридцять днів з дня постановлення цієї ухвали.

Також вказаною ухвалою суду клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів від 15.07.2022, 27.09.2022, 31.01.2023 задоволено та долучено додані до них докази. Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Ключник Анастасії Вадимівни про поновлення строку та долучення доказів від 07.02.2023 та 24.02.2023 задоволено, поновлено процесуальний строк та долучено, додані до клопотання докази. Клопотання ОСОБА_1 , викладене у позовній заяві, про витребування доказів задоволено: витребувано з Державної податкової інспекції у Деснянському районі м. Києва відомості про доходи ОСОБА_2 за період з 07.07.2017 по день надання таких відомостей. У задоволенні клопотань ОСОБА_2 про витребування доказів, викладених у відзиві на позовну заяву, відмовлено. Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Ключник Анастасії Вадимівни про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів задоволено, поновлено процесуальний строк, клопотання про витребування доказів задоволено: витребувано у Головному управлінні ДПС у Вінницькій області відомості про доходи та джерела цих доходів ОСОБА_1 за період з липня 2017 року по теперішній час; витребувано у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінниці інформацію про розмір пенсії по інвалідності ОСОБА_1 та копії всіх документів на підставі яких призначена; витребувано у Вінницькій міжрайонній МСЕК інформацію пов`язану із встановленням ОСОБА_1 інвалідності III групи, а саме: щодо строку інвалідності, причини інвалідності та ступеня втрати працездатності із зазначенням характеру та умов праці. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виклик свідків відмовлено. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зловживання процесуальними правами відмовлено.

15.03.2023 від позивачки через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін (вх. № 11487), в якій позивачка просить суд призначити розгляд справи № 754/2816/22 за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про аліменти - з повідомленням сторін, і у загальному позовному провадженні, а не спрощеному, адже сума боргу складає більше 2х мільйонів гривень.

Клопотання мотивоване тим, що: «дана справа великогабаритна, то потрібно витребувати докази через суд з Луцького суду, з податкової, з роботи Емерсона, щоб у суду була правдива інформація, адже відповідач вдається до брехні, перекручуваня фактів, підробки документів зі своїми доходами».

Розглянувши вказане клопотання позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Частиною другою статті 19 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду:

1) малозначних справ;

2) справ, що виникають з трудових відносин;

3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд;

4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з частиною шостою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи малозначні справи.

Відповідно до частини третьої статті 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;

5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Відповідно до частини п`ятої статті 274 ЦПК України суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом розгляду даної справи є стягнення аліментів на утримання дружини, ціна позову, визначена в позовній заяві, становить 200 000,00 грн.

Окрім того, відповідно до приписів п. 3 ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України справа про стягнення аліментів є малозначною в силу закону, і підлягає розгляду саме в порядку спрощеного позовного провадження.

Частинами п`ятою та шостою статті 279 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідно до частини сьомої статті 279 ЦПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Вирішуючи питання про розгляд даної справи саме в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в ухвалі суду від 09.03.2023 судом враховано предмет та підстави позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи та інші обставини.

Позивачка вказує на необхідність витребування доказів, у зв`язку з чим просить суд призначити справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, однак розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін не позбавляє права сторін звернутися до суду з клопотанням про витребування доказів у встановленому Цивільним процесуальним кодексом порядку.

Обставин, які б перешкоджали розгляду даної справи в порядку, визначеному ухвалою суду від 09.03.2023, позивачкою не наведено, у зв`язку з чим клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи з повідомленням сторін задоволенню не підлягає.

15.03.2023 та 16.03.2023 позивачкою через систему «Електронний суд» подані клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (вх. № 11485 та № 11829 відповідно), в яких позивачка також просить суд витребувати ряд документів.

Дослідивши вказані клопотання суд дійшов висновку про те, що вони підлягають залишенню без розгляду, виходячи з таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зазначено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України). Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

Використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі №9901/23/21 (провадження № 11-64заі21) вказано, що: «у процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участь у судовому процесі. Суд не повинен толерувати використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям). Такі слова та символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників (див. аналогічні висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (пункт 22), від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19, від 7 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19). Їхня наявність є достатньою для того, щоби суд відразу застосував наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС України (повернення, залишення без розгляду передбачених § 1 і § 2 глави 1 розділу ІІ КАС України заяв, скарг, клопотань)».

Аналогічно ЄСПЛ, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява № 67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року, заяви № 61164/00 та № 18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява № 46549/06).

У клопотаннях (вх. №11485 від 15.03.2023, вх. № 11829 від 16.03.2023) позивачка використовує вислови, спрямовані на надання суб`єктивної характеристики відповідача та його матері, вживає зневажливі, образливі, лайливі слова.

Застосовані позивачкою висловлювання не стосуються обґрунтування заявленого клопотання, тому не спрямовані на виконання завдань цивільного судочинства. Подання таких клопотань є виявом неповаги до суду та інших осіб, а отже як наслідок - зловживанням процесуальними правами у розумінні статті 44 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

За таких обставин клопотання позивачки про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (вх. №11485 від 15.03.2023, вх. № 11829 від 16.03.2023) підлягають залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 11, 19, 43, 44, 187, 274, 277, 279, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи з повідомленням сторін (вх. № 11487 від 15.03.2023) відмовити.

2. Клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження ( вх. №11485 від 15.03.2023, вх. № 11829 від 16.03.2023) залишити без розгляду.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак