РІШЕННЯ

іменем України

28 березня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання Горобець Н. М.,

позивач - Зміївська територіальна громада, в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, представники позивача - Шатна М. С., Заможська К. В.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представники відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження, за відсутності учасників справи, в залі суду, справу за позовною заявою Зміївської територіальної громади, в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки,

у с т а н о в и в:

Зміївська територіальна громада, в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 з наступними вимогами: розірвати договір оренди земельної ділянки від 26.03.2010, № 7, кадастровий номер :02:000:0132, укладений між Зміївською районною державною адміністрацією Харківської області та ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 481 грн 00 коп.

На обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_4 зазначила, що на підставі договору оренди земельної ділянки від 26.03.2010 № 7 Зміївською районною державною адміністрацією ОСОБА_1 було передано в строкове платне користування земельну ділянку для ведення городництва, загальною площею 25,0000 га, кадастровий номер :02:000:0132, строк дії договору 25 років.

20.12.2021 до Зміївської міської ради надійшло клопотання з питань дотримання вимог земельного законодавства від Головного управління Деожгеокадастру у Харківській області, а саме щодо порушення вимог земельного законодавства громадянкою ОСОБА_1 , у якої перебуває у користуванні земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0132 відповідно до договору оренди земельної ділянки від 26.03.2010 № 7.

Вищевказана земельна ділянка розташована за межами населеного пункту на території колишньої Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, перебуває в комунальній власності, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення городництва, цільове призначення 01.07 Для городництва.

Рішенням І сесії VIII скликання Зміївської міської ради "Про початок реорганізації Таранівської сільської ради шляхом приєднання до Зміївської міської ради" від 11.12.2020 року №34-1 було розпочато процедуру реорганізації Таранівської сільської ради (далі- Рішення).

Відповідно до підпункту 4 пункту 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зазначається, щодо прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень: сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту.

Таким чином, Зміївська міська рада є правонаступником Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області.

Зміївська територіальна громада є власником земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0132 та має право через органи місцевого самоврядування вимагати розірвання договору оренди земельної ділянки від 26.03.2010 № 7.

У Земельному кодексі України зазначено перелік категорій, на які поділяються землі України. Критерієм поділу земель на категорії є їх цільове призначення. Саме цільове призначення земельної ділянки впливає на обсяг прав і обов`язків суб`єктів земельних відносин.

Частиною 3 статті 19 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

Правовий режим земельних ділянок для городництва встановлено статтею 36 Земельного кодексу України.

Однак, законодавством України не визначено поняття "городництво". На практиці фактично під городництвом розуміють вирощування рослинницької сільськогосподарської продукції (овочевих культур), не пов`язаної з вирощуванням багаторічних плодових насаджень, сінокосінням та випасанням худоби і т.д.

Відповідно до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкта - земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16.12.2021 № 641-ДК/690/АП/09/01/-21 встановлено, що громадянка ОСОБА_1 використовує земельну ділянку, надану їй під городництво, для виробництва сільськогосподарської продукції (соняшнику та озимої сільськогосподарської культури) з її подальшою реалізацією.

Землі ж з цільовим призначенням 01.07 - Для городництва використовуються громадянами для задоволення особистих потреб у виробництві продуктів харчування. Інакше кажучи, землі для городництва надаються в користування винятково громадянам або їх некомерційним об`єднанням з метою вирощування овочевих культур в особистому господарстві.

У абзаці 22 акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкта - земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16.12.2021 №641-ДК/690/АП/09/01/-21 зазначено: "Відповідно акту обстеження земельної ділянки від 25.11.2021 № 641-ДК/513/АО/10/01/-21, земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0132, площею 25,0000 га, сформована, є ознаки її фактичного використання, не огороджена, вільна від будівель та споруд. Тимчасові споруди для зберігання інвентарю та захисту від непогоди відсутні. На земельній ділянці вирощується - озима сільськогосподарська культура, про що свідчать посіви на всьому масиві поля, та знаходяться залишки після збору врожаю посівів соняшника у 2021 році. Земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0132, площею 25,0000 га знаходиться в єдиному масиві поля з земельними ділянками з наступними кадастровими номерами :02:000:0178, :02:000:0180, :02:000:0179 приватної форми власності, :02:000:0177 державної форми власності та :02:000:0140 комунальної форми власності. Все поле, в яке входять вищезазначені кадастрові номера земельних ділянок, засіяно однією сівалкою, суцільно з рядами озимих сільськогосподарських культур та залишками соняшника з вище зазначеними земельними ділянками приватної, державної та комунальної форми власності про що свідчать ряди озимих сільськогосподарських культур та залишки соняшника на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0132. Додатково встановлено, що до вищезазначеного єдиного масиву поля, яке засіяне озимою сільськогосподарською культурою, та має залишки після збору врожаю соняшника входить частина земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0143, площею 1,2 га, земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0139, площею 14,6661 га та несформована земельна ділянка орієнтовною площею 0,0250 га, яка з`єднує земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0139 та земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0140.

Згідно інформації Державного земельного кадастру право суборенди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0132, наданої в оренду ОСОБА_1 , не зареєстровано".

Відповідно до абзацу 24 акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкта - земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16.12.2021 № 641-ДК/690/АП/09/01/-21: Земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0132 використовується для вирощування соняшника, озимої пшениці на всьому масиві поля, що свідчить про використання вищезазначеної земельної ділянки за цільовим призначенням 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а не за цільовим призначенням відповідно до договору оренди земельної ділянки від 26.03.2010, № 7 згідно Книги записів реєстрації договорів оренди землі, а саме - 01.07 для городництва.

Відповідно до пункту 34 розділу "Зміна умов договору і припинення його дії" Договору оренди земельної ділянки від 26.03.2010 № 7 дія договору припиняється шляхом розірвання за рішенням суду, а вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом.

29.12.2021 та 04.01.2022 Зміївська міська рада намагалася врегулювати спір з ОСОБА_1 в досудовому порядку та телефонувала з пропозицією розірвати договір оренди земельної ділянки від 26.03.2010, № 7 за згодою сторін, на що першого разу відповідач попрохала час для роздумів, а другого разу повідомила, що відмовляється від розірвання договору оренди земельної ділянки за згодою сторін.

Тож зважаючи на те, що земельна ділянка, загальною площею 25,0000 га, кадастровий номером :02:000:0132, використовується не за цільовим призначенням, що порушує вимоги статей 36, 96 Земельного кодексу України та умови договору оренди земельної ділянки від 26.03.2010 № 7, наявні законні підстави для розірвання зазначеного договору оренди земельної ділянки.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.04.2022 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання в залі суду на 29.04.2022.

26.04.2022 від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову. Позиція ґрунтувалась на відсутності доказів вирощування ОСОБА_1 на земельних ділянках будь-яких сільськогосподарських культур для подальшого продажу врожаю. Відсутності законодавчих обмежень щодо вирощування на земельних ділянках із цільовим призначенням - для ведення городництва таких культур, як озима пшениця чи соняшник. Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.12.2021, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, вважала неналежним доказом (а. с. 37-41)

29.04.2022, 09.06.2022, 16.08.2022 за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 відкладено підготовче засідання.

16.09.2022 за клопотанням представника позивача ОСОБА_5 відкладено підготовче засідання.

01.11.2022 за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 відкладено підготовче засідання.

05.12.2022 підготовче засідання відкладене у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні суду, на 14.12.2022.

14.12.2022 за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 відкладене підготовче засідання, для надання додаткових доказів у справі.

18.01.2023 підготовче засідання відкладене у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні суду, на 16.02.2023.

18.01.2023 представник позивача ОСОБА_4 подала заяву, в якій просила підготовче засідання провести за відсутності представника Зміївської міської ради, а справу призначити до судового розгляду.

16.02.2023 належним чином повідомленні учасники процесу на підготовче засідання не з`явилися.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.02.2023 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 16.02.2023.

16.02.2023 за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 відкладено судовий розгляд.

13.03.2023 за клопотанням відповідача відкладено судовий розгляд.

13.03.2023, 28.03.2023 представник відповідача Доценко Н. В. подала заяви, в яких просила розглянути справу за її та відповідача відсутності за наявними матеріалами у справі, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав їх необґрунтованості.

28.03.2023 представник позивача ОСОБА_4 подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника Зміївської територіальної громади, в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області.

Зважаючи на те, що всі учасники справи на судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Спірним є договір оренди земельної ділянки від 26.03.2010, № 7, укладений між Зміївською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , на підставі якого ОСОБА_1 передано на строк 25 років у платне користування земельну ділянку для ведення городництва, загальною площею 25,0000 га, кадастровий номер :02:000:0132, із земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області (а. с. 8-12, 25-26).

Відповідно до положень вказаного договору, орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримуватись вимог Земельного законодавства України (пункт 26), дія договору припиняється, зокрема, шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (пункт 34).

Територіальна громада Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області є правонаступником Таранівської сільської ради Чугуївського району Харківської області (а. с. 28).

З клопотання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 17.12.2021 з питань дотримання вимог земельного законодавства, адресованого Голові Зміївської міської ради, вбачається, що на виконання Указу Президента України від 15.10.2020 № 449/200, постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113, Наказом № 35-ОТГ Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" земельну ділянку для ведення городництва, загальною площею 25,0000 га, кадастровий номер :02:000:0132, була передана у комунальну власність Зміївській міській раді Чугуївського району Харківської області. У клопотанні вимагається припинити право користування вказаною земельною ділянкою ОСОБА_1 у зв`язку з нецільовим її використанням (а. с. 18).

Вимоги зазначеного клопотання ґрунтуються на відомостях Акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкта - земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16.12.2021 № 641-ДК/690/АП/09/01/-21, у якому зазначено: "Відповідно акту обстеження земельної ділянки від 25.11.2021 № 641-ДК/513/АО/10/01/-21, земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0132, площею 25,0000 га, сформована, є ознаки її фактичного використання, не огороджена, вільна від будівель та споруд. Тимчасові споруди для зберігання інвентарю та захисту від непогоди відсутні. На земельній ділянці вирощується озима сільськогосподарська культура, про що свідчать посіви на всьому масиві поля, та знаходяться залишки після збору врожаю посівів соняшника у 2021 році. Додатково встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0132, площею 25,0000 га знаходиться в єдиному масиві поля з земельними ділянками з наступними кадастровими номерами :02:000:0178, :02:000:0180, :02:000:0179 приватної форми власності, :02:000:0177 державної форми власності та :02:000:0140 комунальної форми власності. Все поле, до якого входять ділянки з вищезазначеними кадастровими номерами, засіяне однієї сівалкою, суцільне з рядами озимих сільськогосподарських культур та залишками соняшника. Додатково встановлено, що до вищезазначеного єдиного масиву поля яке засіяно озимою сільськогосподарською культурою, та має залишки після збору врожаю соняшника входить частина земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0143 площею 1,2 га, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0139 площею 14,6661 га та не сформована земельна ділянка орієнтовно площею 0,0250 га, яка з`єднує земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0139 та земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0140 (а. с. 13-18, 19-23).

Спірні відносини у справі регулюються главою 58 Цивільного кодексу України, Земельним кодексом України, Законами України "Про оренду землі", "Про землеустрій", "Про охорону земель" та іншими нормами чинного законодавства.

Статтею 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Аналогічна норма міститься в частині 8 статті 93 ЗК України.

Відповідно до положень статті 5 ЗК України, одним із основних принципів земельного законодавства є принцип забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Згідно із статтею 22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення є землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до статті 36 ЗК України, громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва.

Частиною 1 статті 93 ЗК України визначено поняття права оренди земельної ділянки як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договору оренди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 25 Закону України "Про оренду землі", орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Орендар земельної ділянки зобов`язаний виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі.

Згідно зі статтею 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно статті 1 Закону України "Про землеустрій", цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.4 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 за № 1011/18306 (далі - Класифікація), код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

Частиною 5 статті 20 ЗК України передбачено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Статтею 35 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється. На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ.

Системний аналіз положень вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що земельні ділянки, віднесені до однієї і тієї ж категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності тощо, та визначені у Класифікації.

Підстави та умови розірвання договору регулюється наступними нормами законодавства.

Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з п. "ґ" частини 1 статті 141, статті 143 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Аналогічні позиції висловлені в постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі № 468/1680/17, від 03.12.2020 у справі № 482/2288/18.

Згідно із частинами 3, 4 статті 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Як передбачено частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі", на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За приписами частини 5 статті 20, статті 36 ЗК України, земельна ділянка для городництва може використовуватися лише у межах вказаного виду використання, тобто відповідач був зобов`язаний використовувати земельну ділянку в межах виду користування, передбаченого умовами договору.

Законодавством України не визначено поняття "городництво", на практиці фактично під городництвом розуміють вирощування рослинницької сільськогосподарської продукції (овочевих культур), не пов`язаної з вирощуванням багаторічних плодових насаджень, сінокосінням та випасанням худоби.

Як встановлено судом, спірна земельна ділянка використовувалась для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме - вирощування сільськогосподарських культур (соняшника та озимої), без зміни категорії цільового призначення земельної ділянки, з порушенням виду її цільового використання в межах однієї категорії.

З матеріалів справи вбачається, що орендар без погодження з орендодавцем фактично змінив вид використання сільськогосподарських земель, тим самим порушив вимоги раціонального землекористування та одного з основних принципів державної політики у сфері охорони земель, передбаченого статті 3 Закону України "Про охорону земель" - забезпечення охорони земель, як основного національного багатства України.

Саме цим, перш за все, завдано шкоди власнику землі і саме за цим критерієм порушення договору є істотним.

Щодо доводів представника відповідача, викладених у відзиві про неналежність доказів в частині підтвердження нецільового використання земельної ділянки ОСОБА_1 , порушення умов договору оренди, а саме Акта № 641-ДК/690/АП/09/01/-21, суд зазначає наступне.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: виконанням умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов`язаних із порушенням ґрунтового покриву, використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення тощо.

Відповідно до підпунктів 255, 31 п.4, п.5 Положення про Держгеокадастр, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 (в редакції, яка діяла на момент подання позову до суду) Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, вносить у встановленому порядку до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотання щодо припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону; розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи; подає до суду позови про конфіскацію земельної ділянки у випадках, визначених законом, та позови щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

З аналізу наведених правових норм слідує, що державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися державним інспектором ГУ Держгеокадастру, у тому числі, шляхом проведення перевірок. Для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, видавати приписи, складати акти перевірки або протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності.

Вказане свідчить, що акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.12.2021, відомостями якого позивач обґрунтовує свої вимоги, складений Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області в межах повноважень, за встановленою процедурою, а тому підстави для визнання його неналежним чи недопустимим доказом у суду відсутні.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17.

У постанові від 21.01.2015 у справі № 910/16306/13 Верховний Суд України дійшов висновку, що підставою розірвання договору є саме використання орендарем землі не за цільовим призначенням, тобто з іншою метою, ніж та, що встановлена договором.

Таким чином, враховуючи підстави заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, суд дійшов до висновку про доведеність позову, наявність правових та фактичних підстав для розірвання спірного договору оренди землі та задоволення позову у повному обсязі.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481 грн 00 коп. (а. с. 24).

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, частиною 2 статті 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву Зміївської територіальної громади, в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 26.03.2010, № 7, укладений між Зміївською районною державною адміністрацією Харківської області та ОСОБА_1 , на підставі якого ОСОБА_1 передано на строк 25 років у платне користування земельну ділянку для ведення городництва,, кадастровий номер :02:000:0132, загальною площею 25,0000 га, із земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Зміївська територіальна громада, в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, місцезнаходження за адресою: вул. Адміністративна, буд. 9, м. Зміїв, Чугуївський район, Харківська область, 63404, код в .

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Повне рішення складене 28.03.2023.

Головуючий: В. В. Овдієнко