Справа № 143/22/23
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
01.05.2023 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області
головуючого - судді Сича С.М.,
з участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні Погребищенського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Встановив:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 грудня 2018 року в провінції Ріміні, Італія за №185 частина1, рік 2018.
Позов мотивовано тим, що 17 грудня 2018 року вона уклала шлюб із відповідачем ОСОБА_3 , який був зареєстрований муніципалітетом Ріміні за №185 частина1, рік 2018.
Дітей від шлюбу у сторін немає.
Близько двох років шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, вони проживають за різними адресами та не ведуть спільне господарство, а під час спілкування по телефону у них виникають лише суперечки, а тому збереження шлюбу є недоцільним та таким, що суперечить їхнім інтересам.
За даних обставин, як стверджує позивачка, їхній шлюб існує формально, сім`я розпалась остаточно та примирення між ними є неможливе, відповідач протягом тривалого часу проживає в іншій країні, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження є неможливим так як і строк на його примирення за даних обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків.
Оскільки відповідач проживає в іншій країні, то позивачка позбавлена можливості розірвати шлюб з відповідачем за місцем реєстрації у провінції Ріміні, Італія, оскільки їй невідоме його місцезнаходження, а без участі відповідача шлюб за місцем його укладання розівати неможливо, а тому позивачка змушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу.
09.01.2023 року суддею Погребищенського районного суду Вінницької області ухвалено відкрити провадження у даній цивільній справі та розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження 43-45).
Ухвалою від 17.02.2023 року заяву відповідача ОСОБА_2 від 14.02.2023 року про визнання позову було залишено без розгляду, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 58-60).
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, проте її представник - адвокат Біла У.М. через підсистему «Електронний суд» на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити (а.с.74).
01.05.2023 року телефонограмою на адресу суду позивачка ОСОБА_1 повідомила суд про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.76).
Відповідач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 48-49, 57, 73).
В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою суду від 01.05.2023 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, встановивши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, визначившись із суттю та характером спірних правовідносин, що склалися між сторонами, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.
Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.
Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.
Відповідно до ч.1 ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України.
Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є (ст.16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).
В силу вимог ст. 110 СК України розірвання шлюбу можливе за заявою одного з подружжя.
Згідно із частинами 2, 3 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.
Відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином російської федерації (а.с.39).
Спільних дітей у сторін немає.
Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу.
Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.
Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, встановивши, що сторони припинили подружні стосунки, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Так, позивачкою ОСОБА_1 згідно квитанції № ІД 7236-2356-4642-9080 від 21.11.2022 року сплачено судовий збір при подачі до суду позову про розірвання шлюбу в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп., який відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на її користь.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 258, 259, 263-265, 279, 351, 352, 354 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 17 грудня 2018 року у провінції Ріміні, Італія, згідно виписки з реєстру актів про шлюб муніципалітету Ріміні №185 частина 1, рік 2018, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - розірвати.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
Сторони по справі:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2 , м. москва, російська федерація.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст заочного рішення складено 04.05.2023 року.
Суддя