Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5781/19 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д.М.
Категорія 39 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря судового засідання Кузьменко А.О.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс Банк"

на додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Лєдньова Д.М.

у цивільній справі №295/5781/19 за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Виконавчого комітету Житомирської міської ради, про зняття з реєстрації, виселення та звільнення від особистих речей, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом. Просило зняти з реєстрації відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з двохкімнатної квартири, загальною площею 50,6 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ; зобов`язати осіб звільнити з квартири особисті речі; виселити в примусовому порядку; відшкодувати судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначало, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала на праві власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , було зареєстровано за АТ «Укрсоцбанк» на підставі застереження в іпотечному договорі від 01.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., зареєстровано в реєстрі за №11769. Посилався на законодавчо закріплені принципи непорушності права власності, наявність перешкод у вільному розпорядженні майном.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23.12.2019 року як правонаступника АТ «Укрсоцбанк» до участі у справі залучено АТ «Альфа-Банк» (на час ухвалення рішення назву змінено на АТ «Сенс Банк»).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14 грудня 2022 року позов задоволено частково. Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (в інтересах якого діють законі представники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (в інтересах якої діє законний представник - ОСОБА_4 ) з квартири АДРЕСА_2 .

Зупинено виконання рішення суду в частині виселення на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір в сумі 640,33 грн. з кожного.

Додатковим рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2022 року відстрочено виконання рішення суду про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (в інтересах якого діють законі представники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (в інтересах якої діє законний представник - ОСОБА_4 ) з квартири АДРЕСА_2 , до досягнення дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - повноліття.

У поданій апеляційній скарзі Акціонерне товариство "Сенс Банк"

просить додаткове рішення суду скасувати. На думку апелянта, додаткове рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм процесуального права. Зокрема апелянт зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення суду порушено ч.1 ст.271 ЦПК України. Нормами процесуального права, яка регулює відстрочення виконання рішення суду не передбачено можливості з ініціативи суду відстрочити рішення суду, а також встановлюється обмеження терміну відстрочення рішення суду в один рік. Крім того, про відстрочення рішення суду виноситься ухвала.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 грудня 2022 року не оскаржується, а тому не переглядається судом апеляційної інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що мотивувавши за змістом рішення суду про виселення необхідність відстрочення його виконання до досягнення повноліття дітьми, а також зупинення виконання рішення суду в частині виселення на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, суд в резолютивній частині не навів висновок щодо відстрочення виконання.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає такий висновок помилковим, виходячи з наступного.

Так, згідно ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до п.20 роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК 2004 року (ст.270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Таким чином, способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення і додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, вичерпний перелік яких передбачений статтею 270 ЦПК України. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має право відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Отже, ухвалення додаткового рішення можливе судом за умови не ухвалення рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.

Відповідно до ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Таким чином, наведена норма пов`язує можливість розстрочення чи відстрочення виконання рішення, зокрема, у «виняткових випадках» за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

За таких обставин та враховуючи наведені норми права суд першої інстанції при ухваленні з власної ініціативи оскаржуваного додаткового рішення порушив норми процесуального права та не врахував вимог ст.ст.270,435 ЦПК України.

У зв`язку з викладеним та згідно з п.4 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сенс Банк" задовольнити.

Додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2022 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: