ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/4418/21 Номер провадження 22-ц/814/655/23Головуючий у 1-й інстанції Бондарєва І.В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Хіль Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08 грудня 2021 року, постановлене суддею Бондарєвою І.В. (повний текст складено 14 грудня 2021 року),

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

09.07.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд із указаним позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_2 на його користь 105700,00 грн. матеріальної шкоди та 50000,00 грн. моральної шкоди, завданих внаслідок пошкодження майна у результаті пожежі з вини відповідача.

В обґрунтування підстав позову зазначає, що є власником житлового будинку, літ «А-1» з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка, його сусідка, проживає по АДРЕСА_2 , де 11.06.2020 сталася пожежа, яка була ліквідована силами ГУ ДСНС України в Харківській області. Унаслідок пожежі було знищено будівельне сміття та господарчу споруду на загальній площі 60 кв.м., пошкоджено паркан і пластикову обшивку житлового будинку позивача.

Відповідно до Акту про пожежу, ймовірною причиною пожежі є потрапляння малокалорійного джерела запалювання на горючий матеріал. Прямі орієнтовні збитки від пожежі встановлені у розмірі 80 000,00 грн. і побічні орієнтовні збитки у розмірі 138 308,00 грн. Внаслідок пожежі позивачу було завдано майнову шкоду у вигляді пошкодження паркану та обшивки житлового будинку. Відповідно до договору підряду №12/09/20 і специфікацією №1, кошторисна вартість відновлених робіт складає 105 700,00 грн., розмір якої просить стягнути з відповідача разом із моральною шкодою. Визначаючи розмір такої шкоди, указує на понесені ним моральні страждання з приводу пошкодження паркану та обшивки будинку внаслідок пожежі, що полягало у хвилюваннях, незручностях в побуті, витрачанні часу на відновлення пошкоджених пожежею споруд. Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 50 000,00 грн.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08.12.2021 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено за недоведеністю.

Позивач оскаржив рішення районного суду в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, із підстав попередньо викладених у позові, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Вважає, що акт про пожежу, договір підряду №12/09/20 від 26.09.2020 та специфікація №1 до договору на виконання робіт №12/09/20 від 26.09.2020 є належними доказами на підтвердження вини відповідача та розміру спричиненої шкоди, у тому числі моральної, що полягає у хвилюваннях, незручностях в побуті, витрачанні часу на відновлення пошкоджених пожежею споруд.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.02.2022 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08.12.2021.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22.08.2022 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; а ОСОБА_2 власниця житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ./а.с.8-9, 10-11/

За змістом Акту про пожежу від 11.06.2020, складеного фахівцями 11-ДПРЧ ГУ ДСНС України у Харківській області лейтенантом служби цивільного захисту Свічкар М.О., головним інспектором Немишлянського РВ у м.Харкові ГУ ДСНС України у Харківській області майором служби цивільного захисту Герман О.І., вбачається, що 11.06.2020 р. о 17:45 год. за адресою: АДРЕСА_2 , виникла пожежа, місце виникнення пожежі - сміття. Пожежу ліквідовано о 19:57 год. 11.06.2020. Пожежею знищено будівельне сміття та господарчу споруду на загальній площі 60 м.кв. Пожежею пошкоджено паркан та пластикова обшива сусіднього будинку гр. ОСОБА_1 . Причини пожежі (встановлена чи ймовірна) є потрапляння малокалорійного джерела запалювання на горючий матеріал./а.с.12-13/

Відповідно до договору підряду №12/09/20 від 26.09.2020, укладеного між ОСОБА_1 та ФО-П ОСОБА_3 і специфікацією № 1 до договору на виконання робіт №12/09/20 від 26.09.2020 р., вбачається, що кошторисна вартість будівельних робіт складає 105700,00 грн., які позивач сплатив у повному обсязі./а.с.14-16,17,18/

Відмовляючи у задоволенні вимог позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами винуватість відповідача у виникненні пожежі, зокрема, у спалюванні сміття, внаслідок чого було пошкоджено майно позивача. Також позивач не надав суду дані щодо наявності у його власності або на території його домоволодіння паркану, який згорів, про технічний стан його житлового будинку до пожежі, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості з`ясувати питання доцільності та необхідності проведення вказаних у договорі підряду будівельних робіт.

За таких обставин суд дійшов висновку про недоведеність вимог позову в частині стягнення матеріальної шкоди, а також моральної шкоди, як похідної від первинної.

Апеляційний суд погоджується із висновками районного суду. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди із судовим рішенням та переоцінки доказів на власну користь.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Однією з підстав виникнення зобов`язання є завдання майнової (матеріальної) шкоди та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини 2 статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені статтею 1166 ЦК України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Враховуючи викладені норми матеріального та процесуального права, оцінюючі наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для покладення на відповідача майнової відповідальності за шкоду, заподіяну пожежею через відсутність складових відповідальності, зокрема, протиправної поведінки заподіювача шкоди; причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; доведеної вини заподіювача шкоди.

Доводи апеляційної скарги правильності таких висновків не спростовують, оскільки ґрунтуються на доказах розміру матеріальних збитків та припущень, що саме дії відповідача могли спричинити виникнення пожежі.

Разом із цим, як убачається із Акту про пожежу від 11.06.2020, складеного комісійно в присутності позивача, ймовірні причини пожежі: потрапляння малокалорійного джерела запалювання на горючій матеріал. При цьому сама відповідачка, власниця будинку, при складанні акту присутня не була, його не підписувала, до адміністративної чи кримінальної відповідальності за порушення правил пожежної безпеки не притягалась.

Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними обставинам позову, не ґрунтуються на доказах винуватості відповідача, що виключає підстави стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна у результаті пожежі, а також моральної шкоди, як похідної.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

Л.М. Хіль