Справа № 484/3835/21
Провадження № 2/484/42/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Мельничука О.В.

секретар судового засідання - Голубкова Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів

за участю позивача, відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1

представників - ОСОБА_3 ,

відповідачки, позивачки за зустрічним позовом - ОСОБА_4

представників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представників третьої особи - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

27.09.2021 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини сина ОСОБА_9 з батьком. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають малолітнього сина. На початку серпня 2021 року відповідачка пішла з дому до іншого чоловіка. Син залишився проживати з батьком, який турбується про нього. Для проживання та розвитку дитини батьком створені всі умови. Дитина відвідує дитячий садочок. Позивач не перешкоджає матері спілкуватись з сином. Вважає, що для нормального психоемоційного стану та відчуття благополуччя син повинен перебувати у звичній для себе обстановці з усталеним колом спілкування. Проживання дитини з матір`ю, яка проживає з іншим чоловіком, не буде відповідати інтересам дитини, отже просить суд визначити місце проживання дитини разом з ним.

Ухвалою від 01.10.2021 позовна заява прийнята до розгляду, постановлено розглянути справу у порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання, визначені строки учасникам процесу для подачі заяв по суті.

24.09.2021 до суду надійшов позов ОСОБА_10 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання сина та стягнення аліментів на утримання дитини, в якій позивачка вказала, що у липні 2021 року сім`я з відповідачем фактично розпалась. Через напружені відносини у сім`ї на початку серпня 2021 року вона була змушена змінити місце проживання та намагалась забрати з собою й дитину, але відповідач насильно залишив вина проживати з собою. Відповідач перешкоджає їй бачити дитину, не дає можливості побути з сином наодинці, погрожує їй. Дитино залякана, тремтить у присутності батька. Дитина має алергію на лактозу, отже потребує контролю у харчуванні та відповідного догляду. Вважає, що місце проживання дитини необхідно визначити з нею, оскільки дитині лише 5 років, він повністю залежний від матері та прив`язаний до неї, між ними існує тісний зв`язок. Проживання дитини окремо від матерні негативно вплине на його психічний та фізичний стан. Вона має можливість забезпечити всі умови для проживання дитини. Також вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі частини всіх видів його заробітку до повноліття дитини.

08.10.2021 відкрито провадження у справі, призначене підготовче засідання. 01.11.2021 ухвалою суду вказані вище позовні вимоги за клопотанням представника ОСОБА_11 об`єднані в одне провадження.

Ухвалою від 04.11.2021 до участі у справі залучена як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області та підготовче засідання було відкладене..

Ухвалою від 14.12.2021 закрите підготовче засідання та справа призначена до розгляду.

Під час судового засідання позивач ОСОБА_1 повністю підтримав свій позов та пояснив, що він та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі та проживали в будинку її матері. Він працював в м. Біла Церква, а його колишня дружина доглядала сина та вела господарство. У серпні 2021 року, коли він приїхав до дому, він дізнався про зраду дружини з іншим чоловіком. Однак агресію та фізичне насилля до дружини та дитини він ніколи не проявляв, проти матері дитину не налаштовував. Дитина залишилась разом з ним, а відповідачка пішла з дому до іншого чоловіка. Він ніколи не перешкоджав відповідачці спілкуватись з дитиною. На теперішній час він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12 , у якої є донька 2016 року народження ОСОБА_13 . Син проживає разом з ними. Для розвитку та життя дитини створені всі умови. Проти задоволення зустрічного позову заперечував так як конфліктні ситуації створювала саме відповідачка, яка зараз перебуває у шлюбі з іншим чоловіком, народила дитину, та їх сім`я не має нормальних житлових умов для розвитку та життя сина.

ОСОБА_4 пояснила суду, що шлюб між нею та ОСОБА_1 розірваний. На теперішній час перебуває у шлюбі з ОСОБА_14 . У серпні 2021 року вона пішла від ОСОБА_1 , а дитина залишилась проживати з батьком. ОСОБА_15 насильно утримував сина, не дозволяв вільно спілкуватись їй з сином. Погрожував їй. Вона була змушена звертатись по допомогу до різних установ, поліції. Вона проживає разом з чоловіком ОСОБА_14 , до нього син спочатку ставився насторожено, на теперішній час між ними склались дружні стосунки. Нею створені всі умови для розвитку дитини та вона вважає, що дитина повинна проживати з нею. Просила відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

В судовому засіданні 18.01.2022 свідок ОСОБА_16 , який є вітчимом ОСОБА_4 , пояснив, що ОСОБА_1 є хорошим батьком. Він створює всі умови для розвитку дитини. Також він вказав, що ОСОБА_17 говорив, що не бажає жити з матір`ю, бо не хоче бачити її другого чоловіка.

ОСОБА_18 , який працює в Первомайському ВП ГУНП в Миколаївській області, пояснив, що 07.08.2021 ОСОБА_2 повідомила поліцію про викрадення дитини чоловіком. Вона перебувала у с.Чаусово. після того, як вони приїхали до будинку в с. Кам`яна Балка, ОСОБА_4 намагалась потрапити до будинку, розбила вікно. В будинку перебувала жінка з дитиною, яка була налякана.

Батько позивача ОСОБА_1 пояснив, що дитина та позивач ОСОБА_1 прив`язані один до одного. ОСОБА_1 піклується про сина. Йому відомо про випадок, коли ОСОБА_4 побила сина.

Свідок ОСОБА_19 пояснила суду, що останнім часом, коли ОСОБА_20 проживала з ОСОБА_1 часто ображала сина. Дитина була залякана. Зараз дитина змінилась в кращу сторону. ОСОБА_17 каже, що любить матір, але боїться її нового чоловіка.

ОСОБА_21 пояснила, що вона є касиром у церкві, до якої ходила ОСОБА_4 разом з сином. ОСОБА_4 ображала та била сина. Коли вона телефонувала ОСОБА_4 , то чула, як вона обзивала та била дитину. ОСОБА_1 дитину ніколи не був. Дитина казала, що любить матір, але боїться її чоловіка.

Свідок ОСОБА_22 пояснила, що ОСОБА_2 та її сина знає 4 роки, познайомились у церкві. Влітку ОСОБА_4 разом з теперішнім чоловіком проживає на дачі, взимку - у її будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Сім`я має окрему кімнату, у дитини - своє ліжко. Дитина з матір`ю та її чоловіком веселий, задоволений. З ОСОБА_14 у дитини склались дружні стосунки.

Свідок ОСОБА_23 вказала, що ОСОБА_4 є дуже хорошою матір`ю.

ОСОБА_24 вказала, що між матір`ю та дитиною є взаєморозуміння. Дитина гралась з ОСОБА_14 .

Тітка ОСОБА_4 - ОСОБА_25 вказала, що дитина спілкується з ОСОБА_14 та називає його «дружбаном». Сім`я ОСОБА_4 влітку живе на дачі, а взимку - за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_14 пояснив, що у нього гарні стосунки з сином дружини і вони забезпечать його утримання та виховання і син повинен проживати з матір`ю.

Дядько ОСОБА_4 - ОСОБА_26 пояснив, що розлучення ОСОБА_4 з ОСОБА_1 він з нею не спілкувався. Тепер вона з сином буває у нього в гостях. Син до матері тягнеться.

Двоюрідний брат ОСОБА_4 - ОСОБА_27 пояснив, що дитина тягнеться до батька, тому їй краще жити з батьком у якого у власному будинку створені умови для проживання та навчання сина. Був випадок, коли він побачив ОСОБА_28 у сльозах та він розповів, що його побила мати, бо він не бажав збиратись у садочок.

Свідок ОСОБА_29 пояснила, що ОСОБА_4 проживає по сусідству по АДРЕСА_2 , як вона привози та відвозила хлопчинка. Декілька разів чула розмови на підвищених тонах щодо несвоєчасного привезення дитини. ОСОБА_1 вона не знає.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу з 19.09.2014. Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_30 .

Протягом 2020-2021 років ОСОБА_9 періодично перебував на лікуванні, лікаря відвідував переважно з матір`ю.

З серпня 2021 року сторони разом не проживають. ОСОБА_9 залишився проживати з батьком.

ОСОБА_1 проживав разом з сином за адресою: АДРЕСА_3 .

З акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, проведеного комісією з працівників управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області 25.08.2021 убачається, що сім`я ОСОБА_1 проживала у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_3 , що складається з трьох кімнат, з усіма зручностями. У будинку зроблений сучасний ремонт, який ще не закінчений, наявна побутова техніка. Продуктами харчування та засобами гігієни сім`я повністю забезпечена. Для дитини обладнана окрема кімната, в якій є ліжко, шафа та стіл для занять. Дитина забезпечена іграшками.

На теперішній час ОСОБА_1 разом із сім`єю проживає за адресою: АДРЕСА_4 . За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно.

Відповідно до актів обстеження умов проживання, складених комісією з працівників управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області 17.06.2022 та 30.09.2022, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_4 разом з сином ОСОБА_9 , дружиною ОСОБА_12 та донькою дружини. Будинок складається з чотирьох кімнат, кухні, санвузлу, коридору та веранди. Проведені газове та електричне опалення, гаряче та холодне водопостачання. У кімнатах наявні необхідні сучасні меблі. В наявності необхідні електропобутові прилади. На території подвір`я також знаходяться господарські споруди. Є присадибна ділянки. Родина тримає підсобне господарство, автомобіль. Для дітей відведені окремі кімнати, які облаштовані меблями. Діти забезпечені продуктами харчування, одягом, взуттям, шкільним приладдям, предметами гігієни, спортивним знаряддям, іграшками. Для утримання, розвитку та виховання дітей створені гарні умови.

ОСОБА_9 відвідував Кінецьпільський ЗДО «Струмочок» з 10.03.2020 та згідно педагогічної характеристики вихованням дитини займались обоє батьків, які приймали активну участь у житі дитячого садка. Дитина відвідувала садочок чистим та охайним.

На даний час шлюб між сторонами розірваний. ОСОБА_11 14.12.2021 зареєструвала шлюб з ОСОБА_14 та обрала прізвище чоловіка « ОСОБА_31 ».

ОСОБА_4 є приватним підприємцем та займалась роздрібною торгівлею. Відповідно до повідомлення ГУ ДПС у Миколаївській області сума доходу ОСОБА_11 з 01.10.2021 по 21.12.2021 склала 98 000грн. На теперішній час вона не працює.

Згідно ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З висновків органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, складених 05.01.2022 та 06.01.2022 вбачається, що шлюб між сторонами розірваний. 14.12.2021 був зареєстрований шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , та остання обрала прізвище чоловіка « ОСОБА_32 ». ОСОБА_4 разом з чоловіком проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В будинку для дитини обладнана кімната. Санітарний стан в приміщенні відповідає санітарно-гігієнічним нормам.

Рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 10.12.2021 №573 встановлений порядок побачень матері з дитиною: щосуботи з 12:00 до 20:00 за місцем проживання матері.

Відповідно до висновків оцінки потреб сім`ї (соціальна карта №325 та 326) від 23.12.2021 Первомайського центру соціальних служб Первомайської міської ради батьком задоволені основні потреби дитини, батьківських потенціал як батька, так і матері на достатньому рівні.

Мати дитина уклала новий шлюб, однак доказів того, що дитина добре знайома з новим чоловіком і між ними існують такі відносини, які не будуть для них обтяжливими чи складними, органу опіки не були надані.

Враховуючи викладене, те, що дитина з народження проживає за адресою батька, що може свідчити про формування у неї прив`язаності до батька, місця її проживання, речей побуту тощо, орган опіки та піклування дійшов висновку, що сприятливим і більш доцільним для дитини є проживання з батьком, де сформований досить звичний і комфортний спосіб життєдіяльності.

Відповідно до психологічного висновку від 06.10.2021, складеного громадською організацією «Життя є!» за зверненням ОСОБА_1 , розвиток дитини відповідає віку. Ставлення дитини до батька гарне та довірливе, до матері - з обережністю або не бажає говорити. Дитину хвилює ситуація, що сталась у родині. Під час розповідей багато говорив про батька, про мати згадав декілька разів. ОСОБА_33 про дядька, який приходив та якого він не любить. Спостерігається прив`язаність дитини до батька. Батько не проявляє до дитини суворості та надмірної вимогливості, приділяє багато часу дитині, сил і уваги. Батько має схильність до прояву емпатії до дитини. Рекомендована відсутність дитини на судових засіданнях.

Відповідно до висновку психолога, складеного психологом-методистом ОСОБА_34 01.08.2022 за запитом ОСОБА_4 , через розлучення батьків та ситуації, що склалась, дитина проживає психотравму, потребує психосоціальної підтримки та психологічного супроводу. В сім`ї ОСОБА_4 гармонійні стосунки, поруч з чоловіком мами - ОСОБА_35 , дитина почуває себе захищеним і життєрадісним. В сім`ї для дитини є авторитетом батько, але більше часу хлопчик проводить із дружиною батька. Рівень розвитку дитини відповідає віковим нормам, сенситивність - домінують емоційні переживання, занижена самооцінка, схильність довготривалих переживань, домінує абстрактно-логічний тип мислення, гнучкості - дитині не вистачає уваги з боку батьків, працездатність - гіперактивний, не сформовані часові вимоги та правила в нормі поведінки, інтеграція - нестабільна на фоні підвищеного рівня тривожності. Довготривалі дружні стосунки підтримує з тими, хто поважає його особистий простір і проявляє інтерес до його життя: мати, батько, другий чоловік мами, бабуся, ОСОБА_13 .

Представник ОСОБА_2 надала копії заяв до начальника служби у справах дітей Первомайської районної державної адміністрації від 11.08.2021 та 21.09.2021, начальника ГУ НП в Миколаївській області від 11.08.2021, з приводу того, що ОСОБА_1 вчиняє сімейне насилля щодо неї та дитини, влаштовує варки, погрожує їй, 07.08.2021 він не повернув їй сина, ображав її, від 21.09.2021 - ОСОБА_1 не дає можливості бачити сина на одинці, вона спілкується з дитиною лише в його присутності під його контролем, дитина залякана. Однак вказані заяви не свідчать про застосування до дитини фізичного насилля з боку ОСОБА_1 . Більш того, в судовому засіданні в кінці 2022 року ОСОБА_4 підтвердила, що позивач не перешкоджає їй спілкуватись із сином.

Також позивачем не надані докази, які б могли свідчити про застосування ОСОБА_4 фізичного насильства до дитини.

Отже, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження застосування фізичного насильства сторонами до дитини матеріали справи не містять.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини насамперед необхідно виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12 , яка має доньку ОСОБА_36 . Син ОСОБА_9 проживає з ними у будинку, який обладнаний всім необхідним для розвитку дитини. ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов`язки, має позитивну характеристику.

ОСОБА_2 разом із чоловіком проживає у дачному будинку влітку, а взимку - у кімнаті у будинку ОСОБА_22 . На теперішній час не працює. Відомості про умови проживання ОСОБА_2 суду не надані.

Також суд враховує, що дитина з серпня 2021 року проживає саме з батьком, а також бере до уваги сталий спосіб їхнього життя (відвідування школи, гуртків, міцні соціальні зв`язки тощо).

Суд також вважає, що орган опіки та піклування зацікавлений саме в інтересах дитини, а не її батьків, а тому бере до уваги його висновок.

Отже, враховуючи викладене, виходячи із найкращих інтересів дитини, вважає що підстави для необхідності змінювати місце проживання дитини та звичний життєвий режим відсутні та вважає за необхідне визначити місце проживання дитини з батьком, задовольнивши позов ОСОБА_1 як такий, що доведений в судовому засіданні та відповідно відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 .

При цьому суд враховує, що визначення місця проживання дитини з батьком не позбавляє матір дитини батьківських прав та не звільняє її від виконання своїх батьківських обов`язків.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідачки за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 223, 258, 259, 263-266 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю та стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Місце проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Місцезнаходження третьої особи: вул. Михайла Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04056575.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04.05.2023 року.

Суддя: О.В. Мельничук