Справа № 459/1473/23
Провадження № 2-о/459/41/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Мельникович М. В.,

з участю секретаря судового засідання Гук Т. Я.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису

У С Т А Н О В И В:

02.05.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просить видати обмежувальний припис у вигляді тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , яким заборонити йому: перебувати з нею в місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , наближатися до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_1 на відстань менше як на 100 метрів; особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який який інший спосіб спілкуватися з нею.

В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що вона є пенсіонеркою, зареєстрована та проживає у АДРЕСА_2 в однокімнатній квартирі. Зазначає, що разом з нею у вказаній квартирі зареєстрований та проживає її син ОСОБА_3 . Без реєстрації у цій квартирі проживає його дружина ОСОБА_5 та їхня 17-ти річна дочка ОСОБА_6 . Зазначає, що вже багато років, особливо після того як у 2005 році помер її чоловік, син робить все можливе аби заявниця не проживала з ним у названій квартирі, створюючи для неї нестерпні умови проживання в ній, здійснюючи домашнє насильство над нею, що приводить до погіршення стану її здоров`я, окрема, постійно розпочинає безпричинні сварки, ображає її нецензурними словами, погрожує фізичною розправою, шарпає її, завдає ударів, обмежує у користуванні речами домашньої обстановки, тим самим постійно вчиняв відносно неї психологічне та фізичне насильство, що негативно відображалося і відображається на її здоров`ї. Неодноразово мої речі (мобільний телефон, лікарства, одяг), він викидав через балкон, та нищив інше майно. Заявниця зазначає, що через такі його дії у період з 2015 по 2017, не витримуючи знущання над собою, була змушена проживати на орендованій квартирі, але через те, що матеріально не мала можливості орендувати квартиру та утримував себе, повернулася до своєї квартири, після чого вказані вище протиправні дії по відношенню до неї повторювалися. У зв`язку з систематичними протиправними діями сина, які роблять неможливе для неї проживання разом з ними в одній однокімнатній квартирі, заявниця неодноразово звертатися в поліцію та до міської влади, як усно так письмово, щодо вжиття відносно нього заходів впливу для припинення його протиправної поведінки та фізичного, психологічного насильства над нею. За результатами її звернень відносно ОСОБА_3 двічі виносився терміновий заборонний припис, складалися протоколи про адміністративні правопорушення, постановами суду його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Не зважаючи на це, заінтересована особа продовжує систематично вчиняти відносно заявниці домашнє насильство та інші протиправні дії по відношенню до неї, які роблять неможливе проживання з ним в одній квартирі а попередні заходи впливу вжиті до нього органом поліції та судом за вчинене домашнє насильство відносно мене виявились недієвими. Повідомила про те, що рішенням Червоноградського міського суду від 25.04.2023 по справі № 459/2984/22 її позов задоволено та виселено його з квартири без надання іншого житлового приміщення. Попри те, навіть в ході розгляду цієї справи ОСОБА_3 не припиняв здійснювати відносно заявниці психологічне насильство, яке він здійснював фактично майже кожен день. Після того як останній дізнався, що заявниця звернулася в суд з цим позовом влаштував в квартирі чергову сварку яка проявлялась в нецензурних висловах в її сторону та образами, та дійшло до того що він завдав мені удар своє рукою по обличчю та спричинив забій м`яких тканин обличчя за даними фактами насильства остання зверталася до поліції. Відтак, заявниця підсумовує, що потребує захисту від повторного вчинення домашнього насильства зі сторони ОСОБА_3 шляхом видачі судом обмежувального припису, оскільки інші заходи виявились недієвими і вона боїться за своє життя, тому просить заяву задовольнити.

У судовому засіданні, яке відбулося 05.05.2023 заявниця підтримала свою заяву, зазначила, що її син ображає її, чинить на неї психологічний тиск, застосовує до неї фізичну силу на постійній основі. Просила заяву задовольнити.

Представник заявниці підтримав доводи, викладені у її заяві, просив заяву задовольнити та додаткового зауважив, що за заявою ОСОБА_1 внесені відомості до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник у судовому засіданні висловили свої заперечення щодо даної заяви. ОСОБА_7 стверджував, що заявниця сама провокує конфлікти та підтвердив, що 28.04.2023 мав місце конфлікт між ним та заявницею, приїжджали працівники поліції, відбирали пояснення та вони були оглянуті у медичному закладі. ОСОБА_7 зазначив, що не вбачає підстав для задоволення даної заяви.

Заслухавши пояснення заявниці, її представника, заінтересованої особи та його представника, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця є матір`ю заінтересованої особи ОСОБА_3 .

Заявниця та заінтересована особа зареєстрована у квартирі у АДРЕСА_2 , що встановлено судом із копії довідки, виданої відділом реєстрації Червоноградської міської ради Львівської області від 24.10.2022 №3924 (а.с.8)

Як встановлено судом з копії ордеру №28435 від 02.11.1982, , який посвідчує право заняття квартири, дана квартира АДРЕСА_3 належала на підставі такого ордеру згідно рішення Червоноградської міської ради народних депутатів від 21.10.1982 №359 чоловіку заявниці та батьку позивача ОСОБА_8 (а.с.9). З копії даного ордеру також встановлені дані про склад сім`ї, а саме зазначено, що право на заняття квартири має ОСОБА_8 разом зі сім`єю, яка складається із 2-х чоловік, другою людиною вказана ОСОБА_1 (дружина) (а. с. 9).

З показів заявниці та заінтересованої особи, а також з інших матеріалів заяви встановлено, що останні проживають спільно у вищевказаній квартирі.

Відповідно до рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25.04.2023 ОСОБА_3 виселено з вищевказаної квартири у АДРЕСА_2 через систематичні порушення правил співжиття, які роблять неможливим проживання в одній квартирі, без надання іншого житлового приміщення (а. с .28). Рішення не набрало законної сили.

Окрім цього, на підтвердження своїх доводів про систематичне порушення її сином її прав, завдання їй душевних та фізичних страждань, тобто вчинення відносно неї домашнього насильства заявниця додала до заяви копії наступних документів:

-постанови Червоноградського міського суду Львівської області про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 від 12.10.2020 та від 28.04.2022;

-термінові заборонні приписи серії АА №080577 від 15.09.2020, серії АА №202771 від 15.02.2022 винесених відносно ОСОБА_3 стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 , (а. с. 13,25);

-скарги ОСОБА_1 від 12.10.2020, адресованої до Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області з проханням прийняти міри до її сина, який систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство (а.с.16), яка була зареєстрована у Червоноградському РВП ГУ НП у Львівській області 13.10.2020 згідно талону-повідомлення єдиного обліку №8300 (а.с.17).

-довідки про результати проведення перевірки за зверненням гр. ОСОБА_1 від 15.09.2020, 17.09.2020, від 12.10.2020, виконаними Червоноградським РВП ГУ НП у Львівській області, з яких вбачається, що за результатами таких звернень, відносно ОСОБА_3 було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст.183 КУпАП, за ч. 1 ст.173-2 КУпАП;

-заяви ОСОБА_1 про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України від 17.03.2023, яка була зареєстрована у Червоноградському РВП ГУ НП у Львівській області 17.03.2023 згідно талону-повідомлення єдиного обліку №2317 (а.с.27).

-копіями фотознімків, на яких відображені синці на обличчі і тілі заявниці, за її словами, нанесені заінтересованою особою та копією довідки КП «ЦМЛ ЧМР» від 30.11.2022 про фіксування забою м`яких тканин у гр. ОСОБА_1 , та іншими матеріалами даної справи,

- ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 28.04.2023 та від 04.05.2023, якими зобов`язано слідчих Червоноградського РВП внести відомості до ЄРДР за заявами ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення відповідно до вимог ст.. 214 КПК України.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

Згідно з п.3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Як регламентовано статтею 16 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі. До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа або її представник мають право звернутись до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно кривдника.

Згідно розділу IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

У відповідності до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, окрема:

-заборона перебувати у місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

-заборона наближатись на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

-заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

-заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), лише якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 Закону).

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Зважаючи на наведені статті Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Як встановлено судом, відносно ОСОБА_3 складалися протоколи про адміністративні правопорушення, неодноразово виносився терміновий заборонний припис, його було визнано винним у вчиненні протиправних дій відносно своєї матері постановами Червоноградського міського суду Львівської області від 28.04.2022 та від 12.10.2020. Через порушення правил співжиття заінтересовану особу було виселено з квартири, де останній проживав із заявницею. Разом з цим, після цього кривдник протиправної поведінки не змінив та продовжує вчиняти відносно неї протиправні дії, що призвело до написання нею чергової заяви до Червоноградського РВП про вчинення її сином дій, що містять ознаки кримінального правопорушення. Ухвалами слідчих суддів Червоноградського РВП від 28.04.2023 та 04.05.2023 слідчих зобов`язано внести відомості до ЄРДР за вказаними фактами.

Таким чином, матеріали справи містять достатньо доказів систематичної протиправної поведінки ОСОБА_3 відносно заявниці.

Оцінюючи ризики повторного вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 відносно заявниці, суд враховує, що оскільки останній не змінив своєї поведінки навіть після вчинення усіх попереджувальних заходів відносно нього, ризик наступного вчинення аналогічних дій достатньо високий.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що заявник обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявник дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа ОСОБА_3 .

Суд також при ухваленні рішення враховує і те, що доньці ОСОБА_3 , яка являється членом його сім`ї, оскільки є неповнолітньою, на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_4 , тобто спільне місце проживання заявниці та зацікавленої особи не є його єдиним житлом.

Тому, розглянувши визначені законом заходи протидії домашньому насильству, заслухавши вимоги заявниці, суд дійшов висновку, що такі підлягають до часткового задоволення, оскільки заявницею належними чином не доведено необхідність встановлення обмежувального припису на максимальний строк, передбачений ст. 350-6 ЦПК України.

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 13, 81, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319, 3501-3506 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , і встановити такі заходи тимчасового обмеження прав:

- перебувати з заявницею в місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

- наближатися до місця проживання заявниці за адресою: АДРЕСА_1 , на відстань менше як на 100 метрів;

- особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який який інший спосіб спілкуватися з нею.

Встановити строк дії обмежувального припису - 3 (три) місяці.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису в частині судового збору, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення складено 05.05.2023

Суддя: М. В. Мельникович