справа № 208/4450/22
№ провадження 2/208/468/23
РІШЕННЯ

Іменем України

05 квітня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного Акціонерного товариства Страхова Компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

Позивач Приватне Акціонерне товариство Страхова Компанія «Провідна» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15.08.2018 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» було укладено Договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів №06/6770462/9069/18. Предметом Договору є страхування транспортних засобів згідно Додатку №1, в переліку якого є Skoda Fabia, д.н. НОМЕР_1 .

30 вересня 2019 року в м.Кам`янське по проспекту Свободи, 24 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу Skoda Fabia, д.н. НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ 2105 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 29 жовтня 2019 року у справі №208/6665/19 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні ДТП.

В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований транспортного засобу Skoda Fabia, д.н. НОМЕР_1 .

Враховуючи наявність Договору страхування, представник страхувальника пошкодженого застрахованого транспортного засобу звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про факт настання події.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Skoda Fabia, д.н. НОМЕР_1 , було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу та отримано рахунок № НОМЕР_3 від 01.10.2019 року, відповідно до якого вартість ремонту транспортного засобу Skoda Fabia, д.н. НОМЕР_1 складає 13 314,23 грн..

Позивачем, на підставі зібраних документів складено Страховий акт № на суму 13 314,23 грн. та здійснено виплату на рахунок СТО.

Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації в розмірі 13 314,23 грн. та судові витрати у розмірі 2 481,00 грн..

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить суд розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Надала суду письмові пояснення, у якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. ОСОБА_1 зазначила, що позивач просить суд стягнути з неї на його користь відшкодування в порядку суброгації, яке, позивач оцінив у 13 314,23 грн., але свої вимоги в цій частині обґрунтував нормами інституту регресу в цивільному праві. Тому, відповідач вважає неможливим погодитися із доводами позивача щодо стягнення в порядку суброгації. Також, зазначає, що з страхового акту вбачається, що він складений в прострочений термін, адже документ складається страховиком при визнанні страхового випадку в 3-х денний строк після отримання заяви про факт настання події. Також, зазначає, що в наданих до позову документах не містяться будь-яких доказів виконаних робіт чи акту прийому-передачі, що ставить під сумнів мету перерахованих чи сформованих для перерахунку коштів в розмірі 13 314,23 грн. для ремонту транспортного засобу Skoda Fabia, д.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою суду 21 вересня 2022 року відкрито провадження по справі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 15.08.2019 року між ПАТ «Страхова компанія «Провідна» та ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» було укладено договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів №06/6770462/9069/19. Предметом Договору є страхування транспортних засобів згідно Додатку №1 №06/6770462/9069/19 від 15.08.2019р., в переліку якого є Skoda Fabia, д.н. НОМЕР_1 (а.с.11-16).

Судом встановлено, що 30.09.2019 року о 11:40 год. в м. Кам`янське, просп. Свободи, 24, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 в дворі будинку №2 по просп. Свободи, рухаючись заднім ходом не впевнилась в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався позаду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 р. відповідача ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушень передбачених ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.7-8).

01 жовтня 2019 року представник страхувальника звернувся до позивача із заявою № про факт настання події (а.с.17-20).

01 жовтня 2019 представником страховика проведено первичний огляд транспортного засобу Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_4 , за результатами якого складено акт первичного огляду транспортного засобу (а.с.21-22).

Судом встановлено, що внаслідок вказаної ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу Skoda Fabia, д.н. НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який відповідно до рахунку ФОП ОСОБА_2 №238 від 01.10.2019р. становив 13 314,23 грн. (а.с.24).

Судом встановлено, що відповідно до страхового акту № від 06.11.2019р. позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 13 314,23 грн., виконуючи свої зобов`язання за договором страхування, ПрАТ «СК «Провідна», виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 13 314,23 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №041377 від 07.11.2019р.(а.с.25-27).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4 особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).

У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».

Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до позивача Приватного Акціонерного товариства Страхова Компанія «Провідна» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах страхового відшкодування, тобто правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позов є необґрунтованим. Відповідач не надав суду допустимих доказів, які б спростовували право вимоги позивача. Отже, враховуючи, що Приватне Акціонерне товариство Страхова Компанія «Провідна» сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 13 314,23 грн., а відповідач є особою, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, тому в порядку суброгації з відповідача підлягає стягненню розмір шкоди (витрат позивача за договором страхування) у зазначеному розмірі.

Тому, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Приватного Акціонерного товариства Страхова Компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування підлягають задоволенню в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь Приватного Акціонерного товариства Страхова Компанія «Провідна» судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви до суду, що підтверджується матеріалами справи, в розмірі 2481,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 993, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 4, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги Приватного Акціонерного товариства Страхова Компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного Акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» (м. Київ, Повітрофлотський проспект, 25, , рах. № НОМЕР_5 у АТ «Правекс Банк»):

- 13 314 (тринадцять тисяч триста чотирнадцять) грн. 23 коп. матеріальної шкоди в порядку суброгації;

- 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Усього: 15 795(п`ятнадцять тисяч сімсот дев`яносто п`ять) грн. 23 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

позивач Приватне Акціонерне товариство «Страхова Компанія «Провідна», , адреса: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 25.

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Похваліта С. М.