П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року

м. Рівне

Справа № 570/461/19

Провадження № 22-ц/4815/583/23

Головуючий у Рівненському районному суді

Рівненської області: суддя Гнатущенко Ю.В.

Рішення суду першої інстанції

(вступна і резолютивна частини) проголошено:

об 11 год. 20 хв. 24 лютого 2023 року

у м. Рівне Рівненської області

Повний текст судового рішення складено: 06.03.2023

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Майданік В.В.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ;

представники учасників справи:

позивача адвокат Спічек Галина Вікторівна;

відповідача адвокат Цуняк Володимир Йосипович;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 - адвокат Берун Роман Вікторович;

за участі: представника позивача адвоката Спічек Галини Вікторівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Цуняка Володимира Йосиповича на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ; про визнання права власності на частину земельної ділянки, визнання частково недійсним договору дарування і скасування державної реєстрації та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про поділ майна в натурі,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , де остаточно, з урахуванням збільшеного розміру позовних вимог, просив:

1) визнати за ним право власності на частину земельної ділянки, площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту про право власності на землю РВ №031528, виданого Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області 16.03.1999, виділити її в натурі, виділивши йому земельну ділянку запропоновану експертом у висновку комплексної судово-будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи №200703/1/2/СЗ від 17 червня 2021 року у відповіді на питання №4, а саме частину земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в межах і контурах, визначених в Державному акті РВ №0315828, яким посвідчено право власності ОСОБА_6 , площею 1250 м2, що складається з:

- ділянки площею 1221 м2, що виділяється в індивідуальну власність, позначена на плані зеленим кольором, та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м.: 25,27-41,25-8,95-22,38-9,26-7,89-0,96-12,18-1,94-4,01-3,38-36,48 (рис.3 Додатків);

- ділянки площею 58 м2, що виділяється в спільне користування обох співвласників, позначена на плані червоним кольором, та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м.: 3,34-18,84-3,38-11,36-6,87 (рис.3 Додатків).

Відповідачу виділити:

- частину земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в межах і контурах, визначених в Державному акті РВ №0315828, яким посвідчено право власності ОСОБА_6 , площею 1250 м2, що складається з :

-ділянки площею 505 м2, що виділяється в індивідуальну власність, позначена на плані синім кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м: 18,85-18,59-7,72-6,87-11,36-4,01-1,94-12,18-0,96-7,89 (рис. 3 Додатків).

-ділянки площею 505 м2, що виділяється в індивідуальну власність, позначена на плані синім кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м.:4,49-16,82-13,61-20,33-36,48-18,84 (рис.3 Додатків).

-ділянки площею 58 м2, що виділяється в спільне користування обох співвласників, позначена на плані червоним кольором, та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м.: 3,34-18,84-3,38-11,36-6,87 (рис.3 Додатків).

2) визнати недійсним в частині дарування земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку договір дарування, вчинений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С., зареєстрований в реєстрі за №69, і скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером: :06:018:0067 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 46, вчинену 27 листопада 2015 року на підставі рішення про державну реєстрацію індексний номер 26741370 від 27 листопада 2015 року;

3) скасувати в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки площею 0,1124 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером: :06:018:0083, розташовану в с. Городок Рівненського району Рівненської області, здійснену 05 березня 2019 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 25 лютого 2019 року ТОВ «Землевпорядник-Рівне» та скасувати реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснену 07 березня 2019 року на підставі рішенні про державну реєстрацію прав і обтяжень, індексний номер 45930508 від 13 березня 2019 року управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246);

4) скасувати в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки, площею 0,1376 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером: :06:018:0084, розташовану в с. Городок Рівненського району Рівненської області, здійснену 05 березня 2019 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 25 лютого 2019 року ТОВ «Землевпорядник -Рівне» та скасувати реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за ОСОБА_2 в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснену 07 березня 2019 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень, індексний номер: 45931153 від 13 березня 2019 року управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246).

Заперечуючи проти позову, у грудні 2019 року ОСОБА_2 подала зустрічний позов, де просила поділити в натурі індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 між співвласниками шляхом виділу у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по частки будинковолодіння кожному згідно з висновком експерта №200703/1/2/С3 від 17 червня 2021 року і виділу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером: :06:018:0083 згідно з висновком експерта №200703/1/2/С3 від 17 червня 2021 року.

Ухвалою Рівненського районного суду від 23 січня 2020 року поновлено пропущений ОСОБА_2 строк для подання зустрічного позову, прийнявши його до розгляду та об`єднавши в одне провадження з первісним позовом.

Рішенням Рівненського районного суду від 24 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки площею 0, 25 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту про право власності на землю РВ №031528, виданого Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області 16 березня 1999 року.

Визнано недійсним в частині дарування частини земельної ділянки площею 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку договір дарування, вчинений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С. 30 січня 2002 року, зареєстрований в реєстрі за №69.

В задоволенні решти первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ в натурі житлового будинку з виділом сторонам по частині кожному та виділом земельної ділянки площею 0, 1124 га згідно з висновком експерта №2000703/1/2/СЗ від 17 червня 2021 року залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі представник відповідача адвокат Цуняк В.Й., вважаючи оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, що полягало у невідповідності висновків суду обставинам справи та призвело до неправильного застосування норм матеріального права, просив його скасувати в частині задоволенні первісного позову та відмови у зустрічному позові, залишивши в іншій частині без змін. При цьому ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити повністю, а зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити, поділивши в натурі між співвласниками індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №2000703/1/2/СЗ від 17 червня 2021 року (арк. експертизи 28), а саме:

Згідно з варіантом виділу №1

ОСОБА_1 (зелений колір) виділити 51/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями на суму 239 388 гривень у складі: в Житловий будинок (А-1) виділити приміщення: 2-5 житлова кімната площею 28, 2 м2; 2-6 житлова кімната площею 15, 3 м2; загальною площею 43, 5 м2; в Прибудова (а2) виділити приміщення: 2-1 коридор площею 8, 5 м2; 2-2 кухня площею 13, 5 м2; 22-3 туалет площею 2 м2; 2-4 ванна кімната площею 5, 4 м2; 2-7 житлова кімната площею 15, 2 м2; загальною площею 44, 6 м2; з надвірних будівель та споруд виділити: Вхід в погріб (а3), Ганок (а4), Погріб (Пг/А), Літня Кухня (Ж-1), 50% Воріт (№2), Огорожа (№4);

ОСОБА_2 (синій колір) виділити 49/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями у АДРЕСА_1 , на суму 230 554 гривні, у складі: в Житловий будинок (А-1) виділити приміщення: 1-3 житлова кімната площею 14, 9 м2; житлова кімната площею 25, 8 м2; загальною площею 40, 7 м2; в Прибудова (а) виділити приміщення: 1-1 коридор площею 8, 4 м2; 1-2 житлова кімната площею 13, 9 м2; 1-5 кухня площею 7, 7 м2; 1-6 санвузол площею 4, 3 м2; загальною площею 34, 3 м2; з надвірних будівель та споруд виділити: Ганок (а1), Літня кухня (Б-1), Погріб (Пг), Сарай (Е-1), Колодязь (К), Огорожа (№1), 50% Воріт (№2), Ворота з хвірткою (№3) та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 417 гривень грошової компенсації.

Згідно з варіантом поділу №1, наведеним у висновку будівельно-технічної експертизи №2000703/1/2/СЗ від 17 червня 2021 року (арк. експертизи 29),

ОСОБА_1 виділити частину земельної ділянки, кадастровий номер: :06:018:0083, по АДРЕСА_1 у розмірі, яка знаходиться під частки будинку та господарськими приміщеннями (літньою кухнею Ж-1, Пг/А) належний йому, та необхідна за нормами ДБН для їх обслуговування площею 284 м2: Ділянки площею 251 м2, що виділяється в індивідуальну власність, позначена на плані зеленим кольором, та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м.: 22, 38-9,26-7, 89- 0, 96 -12,18-1,94-3,06-8,84-2,98 (Рис. 2 Додатків); Ділянки площею 66 м2, що виділяється у спільне користування обох співвласників, позначені на плані червоним кольором, та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м.: 3,06-15,37-6,87-3,33-22,70 (Рис. 2 Додатків);

ОСОБА_2 виділити частину земельної ділянки, кадастровий номер: :06:018:0083, по АДРЕСА_1 в розмірі, який визначений різницею між загальним розміром ділянки площею 0, 1124 га та ділянкою, що пропонується виділити ОСОБА_1 , площею 840 м2; Ділянки площею 505 м2, що виділяється в індивідуальну власність, позначена на плані синім кольором, та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м.: 18,85-18,59-7,72-6,87-15,37-12,18-0,96-7,89 (Рис. 2 Додатків), Ділянки площею 302 м2, що виділяється в індивідуальну власність, позначена на плані синім кольором, та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м.: 4, 50-9,15-10,53-11,56-24,63-8,87-7,01-8,92-2,98-8,84-22,70 (Рис. 2 Додатків). Ділянки площею 66 м2, що виділяється у спільне користування обох співвласників, позначена на плані червоним кольором, та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м.: 3,06-15,37-6,87-3,33-22,70 (Рис. 2 Додатків).

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначалося про неврахування судом положень ст.ст. 6, 8, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 263 ЦПК України, рішень Європейського суду з прав людини у справах "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини" і "Пантелеєнко проти України", правових позицій, висловлених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №815/5933/15 та постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №127/10011/18.

Вважав, що судом усупереч ст. 58 Конституції України застосовано норми закону, які не регулюють спірних правовідносин, оскільки ці права та обов`язки виникли у сторін у 1998 році, тобто повинні регулюватися Земельним кодексом УРСР 1990 року, Цивільним кодексом УРСР 1963 року та Законом України "Про власність".

Зверталася увага на те, що правила ст. ст. 13, 14, 19, 41, 144 Конституції України, ст. 86 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 2, 4, 14, 48, 51 Закону України "Про власність", ст.ст. 3, 6, 30, 67 ЗК УРСР 1990 року, ст.ст. 2, 10, 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю та споруду і передбачає механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного та цивільного законодавства відносин при переході права на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Оскільки договір дарування частини житлового будинку АДРЕСА_1 укладено 05 червня 1998 року, тому право власності у позивача виникло не з моменту реєстрації зазначеного договору у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, а з моменту передачі майна обдарованому. Ці обставини спростовують висновки суду з цього приводу.

Не погоджується із твердженнями суду про те, що спірна земельна ділянка на момент переходу права власності до ОСОБА_1 уже була сформована, адже відчужувач ОСОБА_6 звернулася до Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області про передачу їй у власність, в т.ч. 0, 25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, вже після дарування позивачу частини житлового будинку. Тобто до ОСОБА_1 перейшло лише право користування спірною земельною ділянкою, а не право власності як зазначав суд. Це підтверджується висновками Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постановах від 18 грудня 2019 року у справі №263/6022/16-ц та від 04 грудня 2018 року у справі №910/18560/16.

Позаяк сторони при укладенні договору дарування частки у житловому будинку не могли не усвідомлювати, що користування будинком неможливе без використання земельної ділянки, достатньої для його розміщення й обслуговування, а розміру ділянки, яка переходить до позивача, ними обумовлено не було, тому вона визначається відповідно до вимог законодавства, що діяло на той час.

Заявником вказувалося, що право здійснювати розпорядження землями комунальної власності, у т.ч. передавати їх у власність або користування фізичним чи юридичним особам, належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування та не може бути делеговане суду. Свої висновки мотивував постановами Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №712/10864/16-а та від 09 листопада 2021 року у справі №320/5115/17, а також Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі №569/6008/19.

Зауважувалося, що судом не було враховано правовий висновок, який висловлений Верховним Судом у постанові від 03 липня 2019 року у справі №577/2977/15-ц, та Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005 у справі №1-17/2005.

Також вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, адже без визнання недійсним рішення Городоцької сільської Ради народних депутатів від 17 липня 1998 року №32 або визнання недійсним державного акту на право приватної власності ОСОБА_6 на землю І-РВ №031528 від 16 березня 1999 року унеможливлюється задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Крім іншого, у суду не було підстав відмовляти у задоволенні зустрічного позову, оскільки ОСОБА_1 не заперечував проти поділу житлового будинку в натурі, порядок поділу відповідає порядку, який є усталеним та склався між сторонами. При цьому він оспорював розмір компенсації, визначеної експертом. Тому відмова у поділі житлового будинку з покликаннями на існування спору по решті земельної ділянки є необґрунтованою, що підтверджується і висновками постанови Верховного Суду від 21 лютого 2022 року у справі №169/762/20.

Зазначалося і про те, що під час судового розгляду справи відповідачем було заявлено щодо застосування наслідків спливу позовної давності, про що подано відповідну заяву. Судом в її задоволенні було відмовлено, однак заявник, не погоджуючись із такими висновками суду, посилається на постанову Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі №904/8827/17. При цьому вважає, що судом неналежно оцінено показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також підпис ОСОБА_1 у заяві про прийняття в експлуатацію об`єкта "Літня кухня (літ. "Ж-1")" від 24.12.2015, якими стверджувалося про те, що позивачу було відомо щодо первинної приватизації земельної ділянки і її подальшого відчуження ще в 2015 році.

У поданому відзиві, представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до записів книги Городоцької сільської Ради народних депутатів Рівненського району Рівненської області за 1998 рік (особовий рахунок № НОМЕР_1 , господарство ОСОБА_6 ) станом на 01 січня 1998 року рахувалася земельна ділянка в розмірі 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку. На підставі рішення цього органу сільського самоврядування від 07 липня 1998 року №32 земельна ділянка передана в приватну власність, а на підставі його ж рішення від 18 грудня 2007 року №672 затверджено технічну документацію та присвоєний кадастровий номер. Ці обставини містяться у листі Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 05 грудня 2018 року за №317/02-20/18 (а.с.7 т.1).

Відповідно до договору дарування від 05 червня 1998 року, що посвідчений того ж дня державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори за №1-1005 (зареєстрований в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації 22 березня 1999 року) ОСОБА_6 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , дерев`яного, житловою площею 69,9 м2, зазначеного в поповерховому плані літерою А-І. До житлового будинку примикають надвірні будівлі: Б-літня кухня, Пг-льох, Е-хлів, Г-вбиральня, К-колодязь, №1 огорожа. Відчужувана частина житлового будинку належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Рівненською районною державною нотаріальною конторою 03 червня 1988 року за №1-990, зареєстрована в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №2-112 за №414. (а.с.5 т.1).

Матеріали Технічної документації по складанню Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_6 №3487-2 від 16.03.1999 р. (арк. 9) містять заяву ОСОБА_6 , адресовану Городоцькій сільській Раді народних депутатів від 10 червня 1998 року, де просить передати їй безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, розташованої в с.Городок Рівненського району Рівненської області (а.с. 89 т.1).

На арк. 5 Технічної документації по складанню Державного акту на право приватної власності на землю у Пояснювальній записці зазначається, що підставою для надання земельної ділянки у приватну власність є заява ОСОБА_6 від 10 червня 1998 року та рішення Городоцької сільської Ради народних депутатів від 17 липня 1998 року №32, за яким ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства надано у приватну власність безоплатно 0,85 га землі. Ділянка знаходиться в північно-західній частині с.Городок і на час складання технічної документації використовується для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, про що свідчить відповідна довідка Городоцької сільської ради від 17 березня 1999 року (а.с. 87 т.1).

У пункті 2 Протоколу обстеження і погодження меж земельних ділянок, наданих у приватну власність ОСОБА_6 , що є невід`ємною частиною Технічної документації по складанню Державного акту на право приватної власності на землю від 20 січня 1999 року (арк. 15), вказується про відсутність заяв громадян чи представників при встановленні меж земельної ділянки на місцевості (а.с.92 т.1).

З довідки, виданої Городоцькою сільською радою 17 березня 1999 року на ім`я ОСОБА_6 , видно, що згідно з записами у земельно-кадастровій книзі №394 за нею обліковується земельна ділянка, в т.ч. у межах с.Городок 0,85 га (а.с.90 т.1).

16 березня 1999 року на ім`я ОСОБА_6 видано Державний акт на право приватної власності на землю І-РВ №031528 на підставі рішення Городоцької сільської ради Ради народних депутатів від 17 липня 1998 року №32 та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га в с. Городок Рівненського району Рівненської області. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,60 га, що підтверджується посвідченою 19 листопада 2019 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С. копією цього акту (а.с. 59-60 т.1).

В подальшому, 09 листопада 2001 року, Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації видано довідку на ім`я ОСОБА_6 з метою пред`явлення до нотаріальної контори для оформлення відчуження жилого будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , з якої вбачається, що власниками житлового будинку по є ОСОБА_6 та позивач. В короткій технічній характеристиці довідки вказані такі будівлі та споруди: А-І житловий будинок; Б літня кухня; ПД погріб; Е сарай; Т туалет; К колодязь; Ж л. кухня; З теплиця; №2 огорожа. В тому числі побудовано самовільно ОСОБА_1 Ж л. кухня 3845 грн., ОСОБА_6 З теплиця 10279 грн. (а.с.61 т.1), що підтверджується посвідченою 19 листопада 2019 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С. копією довідки (а.с. 61-62 т.1).

З договору дарування від 30 січня 2002 року, посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С., зареєстрованого в реєстрі за №67, вбачається, що ОСОБА_6 подарувала на користь ОСОБА_2 ідеальну частку будинковолодіння АДРЕСА_1 . Дане будинковолодіння складається з: А-І житловий будинок жилою площею 69,9 кв.м.; Б літня кухня; ПД погріб; Е сарай; Т туалет; К колодязь; З теплиця; №2 огорожа (а.с. 64-65 т.1).

Як видно з договору дарування земельної ділянки від 30 січня 2002 року, посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С., зареєстрованого в реєстрі за №69, ОСОБА_6 подарувала відповідачу земельну ділянку площею 0,85 гектарів, розміщену на території с.Городок Рівненського району Рівненської області, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,60 га (Державний акт на право приватної власності на землю, виданий 16 березня 1999 року Городоцькою сільською радою на підставі рішення Городоцької сільської Ради народних депутатів від 17 липня 1998 року №32 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №7215) (а.с. 67 т.1).

Копією рішення Городоцької сільської ради Рівненського району №672 від 18 грудня 2007 року стверджується, що 18 грудня 2007 року Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області надано згоду на видачу дубліката державного акту (серія 1-РВ №031528, реєстраційний номер 7215, виданий Городоцькою сільською радою 16 березня 1999 року) на ім`я ОСОБА_6 , що проживає в АДРЕСА_1 (а.с.75 т.1).

З Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ОСОБА_6 за 2009 рік (арк. 11) видно, що 09 грудня 2009 року вона звернулася до директора ПП «Рельєф плюс» з заявою, де просила виготовити їй технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельні ділянки загальною площею 0,8500 га для будівництва та обслуговування жилового будинку, господарських будівель та споруд на території с. Городок Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області (а.с. 100 т.1).

На арк. 15, 21, 23 Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ОСОБА_6 за 2009 рік, міститься акт передачі на збереження межових знаків, якими закріплені перенесені в натуру межі земельних ділянок від 09.12.2009. При цьому землевласником вказано ОСОБА_6 (а.с.102 т.1), а в пункті 2 Протоколу обстеження і погодження меж земельної ділянки, наданої у приватну власність від 09 грудня 2009 року зазначалося про відсутність заяв громадян чи представників про встановлені межі земельної ділянки на місцевості (а.с.105, 106 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що учасниками справи не заперечується і підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданим того ж дня Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області (а.с. 58 т.1).

27 грудня 2010 року видано дублікат Державного акту серії 1-РВ №031528, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №753688, виданий ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і на підставі рішень Городоцької сільської ради від 07 липня 1998 року №32 та від 18 грудня 2007 року №672 є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :06:018:0067, який містить підпис реєстратора від 28 вересня 2010 року (а.с 76-77 т.1).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 жовтня 2012 року у справі №1715/16582/12 за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 ; встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 з матір`ю - ОСОБА_6 на час її смерті, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 146-147 т.1). Дане судове рішення набрало законної сили.

Як убачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 49045880 від 04.12.2015, державним реєстратором на підставі договору дарування земельної ділянки (серія та номер 69), виданим приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С., прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 26741370 від 04.12.2015, права приватної власності за ОСОБА_2 щодо земельної ділянки, кадастровий номер: :06:018:0067, дата державної реєстрації земельної ділянки: 27.12.2010, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.68-69 т.1).

З Технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 , інвентарний номер 121, виготовлений 08 грудня 2015 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 , видно, що замовниками технічної інвентаризації є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Наведено вказівку про розмір частки по у кожного. Згідно із схематичним планом земельної ділянки 2500 м2, кадастровий номер: :06:018:0067, у складі зазначеного індивідуального житлового будинку існує Літня кухня «Ж-1», 2010 року побудови, збудована самовільно та міститься відмітка про проведене технічне обстеження об`єкта літньої кухні літ. «Ж-1» за адресою: АДРЕСА_1 . З урахуванням інформації щодо відповідностей його місця розташування вимогам державних будівельних норм отриманої від Відділу містобудування, архітектури та будівництва Рівненської районної адміністрації лист №292 від 22 грудня 2015 року встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Вказано такі об`єкти: А-1 житловий будинок; Б-1 літня кухня; Пг погріб; Е-1 сарай; Ж-1 літня кухня; К колодязь; З теплиця; №2 огорожа (а.с.70-71 т.1).

З Інформації № 31643319 від 10 грудня 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10 грудня 2018 року вбачається, що за параметром запиту ОСОБА_2 та адресою: АДРЕСА_1 , пошуком за частковим збігом встановлено наявність у ОСОБА_2 в приватній власності будинку за цією адресою (дата прийняття рішення про державну реєстрацію та дата внесення запису: 19 березня 2012 року, підтверджується засвідченою копією витягу "Про державну реєстрацію прав" Комунальним підприємством "Рівненське бюро технічної інвентаризації"; витяг № 33613754 від 27 березня 2012 року (а.с. 66 т.1) та кадастрові номери земельних ділянок за вказаною адресою: :01:002:0287; :05:010:0076; :06:018:0067; :06:018:0068 (а.с.8 т.1).

За змістом заяви про прийняття в експлуатацію об`єкта, поданою до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області 28 грудня 2015 року вх. №1134 ОСОБА_2 , заявник просила прийняти до експлуатації Літню кухню (літ. «Ж-1»), АДРЕСА_1 , побудованого без дозволу на виконання будівельних робіт. Заява містить підпис позивача (а.с. 79 т.1), про що він не заперечив у судовому засіданні.

У пунктах 1, 2, 8 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації будівництво Літньої кухні (літ. «Ж-1»), зареєстрованої Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області 29 грудня 2015 року, зазначено про об`єкт будівництва Літня кухня літ. «Ж-1» за адресою: АДРЕСА_1 (початок будівництва: березень 2010 року; закінчення будівництва: вересень 2010 року), кадастровий номер земельної ділянки: :06:018:0068, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; документ, що посвідчує право власності: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.12.2015 р. №49045880 ЕКІ №394493, що виданий Рівненським районним управлінням юстиції в Рівненській області (а.с. 80-83 т. 1).

Як убачається з Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за 2019 рік (а.с. 107 т. 1), ОСОБА_2 25 лютого 2019 року звернулася до ТОВ «Землевпорядник-Рівне» і просила виготовити технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, кадастровий номер: :06:018:0067, згідно з планом поділу що розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с.Городок, площа 0,25 га; цільове призначення 0,1124 га та 0,1376 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 112 т.1).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №159361448 від 13 березня 2019 року підтверджено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, кадастровий номер :06:018:0084, площа 0,1376 га за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с.Городок, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 45931153 від 13.03.2019 (а.с. 129 т.1).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №159356403 від 13 березня 2019 року видно, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, кадастровий номер :06:018:0083, площа 0,1124 га за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с.Городок, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 45930508 від 13 березня 2019 року (а.с. 131 т.1).

З копії договору позики вбачається, що 12 квітня 2019 року ОСОБА_3 позичила ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 20 000 доларів США до 12.06.2019 р. (а.с. 148 т.1). При цьому відповідно до договору іпотеки від 12 квітня 2019 року ОСОБА_2 , як іпотекодавець, передала в іпотеку ОСОБА_3 , як іпотекодержателю, земельну ділянку площею 0,1376 га, кадастровий номер: :06:018:0084 (а.с. 150 т.1)

Вважаючи, що його суб`єктивні права на земельну ділянку не визнаються та заперечуються відповідачем, у січні 2019 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , в подальшому збільшивши розмір вимог і остаточно вимагаючи визнати за ним право власності на частину земельної ділянки площею 0, 25 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_6 , виділивши йому в натурі згідно із відповіддю на питання №4 висновку комплексної судово-будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи №200703/1/2/СЗ від 17 червня 2021 року; визнати недійсним в частині дарування земельної ділянки площею 0, 25 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, що посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С. і зареєстрованим у реєстрі за №69, і скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності за ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер: :06:018:0067; скасувати в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки площею 0, 1124 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :06:018:0083; скасувати в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки площею 0, 1376 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :06:018:0084.

Заперечуючи проти позову, у грудні 2019 року ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 , де просила поділити в натурі індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 між співвласниками і виділити у власність сторонам по частки будинковолодіння кожному згідно з висновком експерта №200703/1/2/С3 від 17 червня 2021 року та виділити їм земельну ділянку з кадастровим номером :06:018:0083 згідно з висновком експерта №200703/1/2/С3 від 17 червня 2021 року.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості двох вимог ОСОБА_1 , оскільки у разі переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Тобто у ОСОБА_1 разом із правом власності на частину житлового будинку виникло й право власності на частину земельної ділянки, на якій цей будинок розташований. При цьому судом враховано, що підставою для визнання недійсним договору дарування недійсним може бути, зокрема, включення до договору дарування майна, яке не належало дарувальнику на момент відчуження решти частини житлового будинку. Отже, позивач, набуваючи у власність у 1999 році частину будинку, набув право власності і на частину земельної ділянки, на якій цей будинок розміщений, без зміни цільового призначення.

З приводу вимог про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер: :06:018:0067, скасування державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер: :06:018:0083, та скасування державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер: 562463300:06:018:0084, то в їх задоволенні відмовлено з огляду на залучення до участі у справі неналежного відповідача.

Щодо вимог зустрічного позову, то їх залишено без задоволення внаслідок відмови в задоволенні первісної вимоги про визнання права власності на частину земельної ділянки площею 0, 25 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належала ОСОБА_1 на підставі Державного акту про право власності на землю РВ №031528, виданого 16 березня 1999 року Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області, а також відмови у решті позову та здійснення ОСОБА_2 поділу спірної земельної ділянки, яка нерозривно пов`язана з житловим будинком. Тому поділ житлового будинку повинен відповідати поділу земельної ділянки площею 0, 25 га як об`єкта права власності на час прийняття судового рішення, а не земельної ділянки, кадастровий номер: :06:018:0083, площею 0, 1124 га.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Частиною першою ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Норми частин 1-2 ст. 5 ЦК України вказують, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Згідно зі ст.ст. 48, 112, 113, 234, 244 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. По недійсній угоді кожна з сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди спір вирішується судом. Не може бути встановлено такий порядок користування жилим приміщенням, при якому учаснику спільної часткової власності виділяються в користування тільки непридатні для проживання або підсобні приміщення (підвал, коридор, комора тощо). Кожний учасник спільної часткової власності відповідно до своєї частки має право на доходи від спільного майна, відповідає перед третіми особами по зобов`язаннях, пов`язаних з спільним майном, і повинен брати участь у сплаті всякого роду податків і платежів, а також у витратах по утриманню і зберіганню спільного майна. Кожний учасник спільної часткової власності має право на оплатне або безоплатне відчуження іншій особі своєї частки в спільному майні.

За договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому.

Договір дарування на суму понад 500 карбованців, а при даруванні валютних цінностей на суму понад 50 карбованців повинен бути нотаріально посвідчений. До договору дарування будинків незалежно від суми договору застосовуються правила статті 227 цього Кодексу.

Положеннями статей 2, 4, 14, 48, 51 Закону України "Про власність", який діяв на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими.

Власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка).

Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Захист права власності здійснюється судом або третейським судом.

Громадянин не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку поза його волею інакше, як на підставі рішення суду, у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ст.ст. 3, 6, 22, 23 30, 67 ЗК УРСР 1990 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, власність на землю в Україні має такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності є рівноправними. Розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх.

Громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка).

Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

При переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження, - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.

Громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах 0, 25 гектара, селищах міського типу 0, 15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів не більше 0, 25 гектара, у містах 0, 1 гектара.

Згідно зі ст.ст. 321, 356, 358, 367 ЦК України, який діє на час вирішення спірних правовідносин, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної компенсації.

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Приходячи до переконання про задоволення апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги те, що право власності у ОСОБА_1 на частину житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування виникло 05 червня 1998 року, тобто з моменту передачі речі дарителем на користь обдарованого.

Щодо земельної ділянки, то право власності на неї виникло у ОСОБА_6 з моменту видачі на її ім`я Державного акту на право приватної власності на землю І-РВ №0311528, тобто з 16 березня 1999 року.

Отже, правильними є доводи апеляційної скарги про те, що на момент переходу до ОСОБА_1 права власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 земельна ділянка площею 0, 25 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель (присадибна ділянка) перебувала на праві користування у співвласників цього будинку. Тобто ця земельна ділянка знаходилася у власності Городоцької сільської Ради народних депутатів Рівненського району Рівненської області. Тому хибними є твердження суду першої інстанції про те, що з набуттям права власності на частину зазначеного житлового будинку до позивача перейшло і право власності на частину присадибної ділянки.

Такі висновки апеляційного суду узгоджуються із правовою позицією, що висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2019 року у справі №263/6022/16-ц.

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Не можна погодитися із переконанням суду про задоволення позову ОСОБА_1 у частині визнання права власності на частину земельної ділянки площею 0, 25 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту про право власності на землю РВ №031528, виданого Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №496/2866/16-ц зроблено висновок, що право здійснювати розпорядження землями комунальної власності, у т.ч. передавати їх у власність або користування фізичним та юридичним особам, належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування та не може бути делеговане суду.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 09 листопада 2021 року у справі №320/5115/17 вказувала, що можливість виникнення права власності за рішенням суду Цивільним кодексом України передбачено лише у статтях 335, 336. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів.

За таких обставин не підлягала до задоволення і похідна вимога ОСОБА_1 про визнання недійсним в частині дарування частини земельної ділянки площею 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку договір дарування, вчинений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С. 30 січня 2002 року, зареєстрований в реєстрі за №69.

З огляду на наведене колегія суддів вважає зустрічний позов доведеним і обґрунтованим. При цьому враховується і таке.

На а.с. 21-48 т. 2 міститься висновок експерта №200703/1/2/СЗ комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи, складеному 17 червня 2021 року на виконання ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2020 року. На вирішення експертизи судом було поставлено такі питання:

1.Які можливі варіанти поділу індивідуального житлового будинку та господарських приміщень по АДРЕСА_1 між співвласниками по частки кожному з урахуванням порядку користування, що склався між сторонами?

2.Які можливі варіанти поділу земельної ділянки, кадастровий номер: :06:018:0083, площею 0, 1124 га за зазначеною адресою між сторонами в розмірі, яка знаходиться під частки будинку і господарських приміщень, належними ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 у розмірі, який буде визначено різницею між загальним розміром ділянки площею 0, 1124 га та ділянкою, що припадатиме позивачу?

3.Яка на сьогоднішній день вартість будинковолодіння по АДРЕСА_1 та земельної ділянки, кадастровий номер: :06:018:0083 площею 0, 1124 га?

4.Які можливо визначити варіанти поділу земельної ділянки в рівних частинах площею 0, 25 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд за вказаною адресою в межах і контурах, визначених у Державному акті РВ №03158828, яким посвідчено право власності на землю ОСОБА_6 з урахуванням поділу в натурі розташованого на ній житлового будинку з надвірними будівлями, що належить на праві спільної часткової власності сторонам по частці кожному.

Зазначений висновок судового експерта колегія суддів вважає об`єктивним і переконливим доказом у справі, який з урахуванням встановленого порядку користування, що склався між сторонами, обставин справи, вимог закону та в сукупності з іншими засобами доказування підтверджує доводи та аргументи ОСОБА_2 , оскільки судова експертиза проведена повно, послідовно і детально, з наданням вичерпних відповідей на поставлені ухвалою Рівненського районного суду від 05 березня 2020 року питання. Отже, цей доказ сумнівів не викликає, а тому до застосування підлягають варіант №1 виділу будинковолодіння та варіант №1 поділу земельної ділянки даного висновку експерта як такі, що найбільш відповідають справедливому і розумному вирішенню спірних правовідносин.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тому заслуговують на увагу як обґрунтовані вимоги апеляційної скарги про скасування рішення суду попередньої інстанції в оскаржуваній частині.

Оскільки задоволення вимог зустрічного позову унеможливлює обґрунтованість первісного позову, тому ОСОБА_1 в позові слід відмовити.

Як убачається, суд першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин увагу на зазначені обставини не звернув, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатися чинним.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Щодо вимог первісного позову про скасування в Державному земельному кадастрі реєстрації земельної ділянки площею 0, 1124 га, кадастровий номер: :06:018:0083, земельної ділянки площею 0, 1376 га, кадастровий номер: :06:018:0084 та скасування права власності на ці земельні ділянки за ОСОБА_2 , в задоволенні яких судом відмовлено, то рішення суду попередньої інстанції в цій частині учасниками справи чи їх представниками не оскаржувалося, що унеможливлює його перегляд в апеляційному порядку. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги внаслідок порушення судом норм процесуального права, що є обов`язковим спонуканням для скасування судового рішення, чи неправильного застосування норм матеріального права колегією суддів встановлено не було.

Так, згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, рішення Рівненського районного суду від 24 лютого 2023 року в цій частині слід залишити без змін.

Мотивами для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків суду попередньої інстанції обставинам справи, що призвело до незастосування норм матеріального права, які підлягали застосуванню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Цуняка Володимира Йосиповича задовольнити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2023 року частково скасувати.

Залишити без задоволення позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ; про визнання права власності на частину земельної ділянки та визнання частково недійсним договору дарування.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Поділити житловий будинок АДРЕСА_1 в натурі відповідно до висновку експерта №200703/1/2/СЗ комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи, складеному 17 червня 2021 року (аркуш експертизи 28) таким чином:

згідно з варіантом виділу №1 ОСОБА_5 (зелений колір) виділити 51/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями на суму 239 388 гривень у складі: в Житловий будинок (А-1) виділити приміщення: 2-5 житлова кімната площею 28, 2 м2; 2-6 житлова кімната площею 15, 3 м2; загальною площею 43, 5 м2; в Прибудова (а2) виділити приміщення: 2-1 коридор площею 8, 5 м2; 2-2 кухня площею 13, 5 м2; 22-3 туалет площею 2 м2; 2-4 ванна кімната площею 5, 4 м2; 2-7 житлова кімната площею 15, 2 м2; загальною площею 44, 6 м2; з надвірних будівель та споруд виділити: Вхід в погріб (а3), Ганок (а4), Погріб (Пг/А), Літня кухня (Ж-1), 50 % Воріт (№2), Огорожа (№4);

ОСОБА_2 (синій колір) виділити 49/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 на суму 230 554 гривень у складі: в Житловий будинок (А-1) виділити приміщення: 1-3 житлова кімната площею 14, 9 м2; 1-4 житлова кімната площею 25, 8 м2; загальною площею 40, 7 м2; в Прибудова (а) виділити приміщення: 1-1 коридор площею 8, 4 м2; 1-2 житлова кімната площею 13, 9 м2; 1-5 кухня площею 7,7 м2; санвузол площею 4, 3 м2; загальною площею 34, 3 м2; з надвірних будівель та споруд виділити: Ганок (а1), літня кухня (Б-1), Погріб (Пг), Сарай (Е-1), Колодязь (К), Огорожа (№1), 50% Воріт (№2), Ворота з хвірткою (№3).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 417 (чотири тисячі чотириста сімнадцять) гривень компенсації вартості часток житлового будинку.

Згідно з варіантом поділу №1 відповідно до висновку експерта №200703/1/2/СЗ комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи, складеному 17 червня 2021 року (аркуш експертизи 29)

ОСОБА_5 виділити частину земельної ділянки, кадастровий номер: :06:018:0083, по АДРЕСА_1 в розмірі, яка знаходиться під частки будинку та господарськими приміщеннями (літньою кухнею Ж-1, погріб Пг/А) належний йому та необхідна за нормами ДБН для їх обслуговування площею 284 м2: Ділянки площею 251 м2, що виділяється в індивідуальну власність, позначена на плані зеленим кольором, та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м.: 22,38-9,26-7,89-0,96-12,18-1,94-3,06-8,84-2,98 (Рис. 2 Додатків); Ділянки площею 66 м2, що виділяється у спільне користування обох співвласників, позначена на плані червоним кольором, та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м.: 3,06-15,376,87-3,33-22,70 (Рис. 2 Додатків);

ОСОБА_2 виділити частину земельної ділянки, кадастровий номер: :06:018:0083, по АДРЕСА_1 , в розмірі, який визначений різницею між загальним розміром ділянки площею 0, 1124 га та ділянкою, що виділяється ОСОБА_5 площею 840 м2: Ділянки площею 505 м2, що виділяється в індивідуальну власність, позначена на плані синім кольором, та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м.: 18,85-18,59-7,72-6,87-15,37-12,18-0,96-7,89 (Рис. 2 Додатків), Ділянки площею 302 м2, що виділяється в індивідуальну власність, позначена на плані синім кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м.: 4,50-9,15-10,53-11,56-24,63-8,87-7,01-8,92-2,98-8,84-22,70 (Рис. 2 Додатків). Ділянки площею 66 м2, що виділяється у спільне користування обох співвласників, позначена на плані червоним кольором, та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою в м.: 3,06-15,37-6,87-3,33-22,70 (Рис. 2 Додатків).

В решті рішення суду першої інстанції (про відмову в задоволенні позову ОСОБА_5 щодо скасування в Державному земельному кадастрі реєстрації земельних ділянок площею 0, 1124 га, кадастровий номер: :06:018:0083, та 0, 1376 га, кадастровий номер: :06:018:0084, а також щодо скасування права власності на ці земельні ділянки за ОСОБА_2 ) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

В.В.Майданік

Повний текст постанови складено: 09.05.2023