Справа № 495/3133/20
№ провадження 6/495/59/2023
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському подання державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н. звернулася до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , мотивуючи тим, що на примусовому виконанні Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться зведене виконавче провадження №67608058 (№67427824, №67427905) з примусового виконання виконавчого листа №495/3133/20 виданого 27.10.2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з Приватного підприємства «Незабудка» на користь ОСОБА_2 компенсацію за час затримки розрахунку по заробітній платі у розмірі 119027,20 грн., та виконавчий лист №495/3133/20 виданого 27.10.2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з Приватного підприємства «Незабудка» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі у розмірі 27942,00 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є - Приватне Підприємство «Незабудка» керівник Леонова Марія Касьянівна, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . (Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.)

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавцем 09.11.2021 року відкриті виконавчі провадження № 67427824, № 67427905 зведене в № 67608058, та направлено копії постанови про відкриття виконавчого провадження за вказаною адресою, а саме Білгород-Дністровський район Шабівська сільська рада, комплекс будівель та споруд № 50-A, рекомендованими листами (листи повернулися з позначкою адресат відсутній).

Складено акт державного виконавця, що до телефонної розмови з секретарем Шабівської сільської ради, підтверджено що на території сільської ради зареєстроване Приватне Підприємство «Незабудка» якого керівником є - ОСОБА_1 , більше жодної інформації немає.

3 рахунку Приватного Підприємства «Незабудка» були списані кошти в сумі - 1107,59 грн., навіть після списання коштів з рахунків виконавчою службою до відділу ніхто не з`явився.

За адресою керівника та Приватного Підприємства «Незабудка» спрямовані виклики щодо явки до державного виконавця (листи повернулися з відміткою за закінченням терміну зберігання).

Рішення суду в добровільному порядку не виконується, не одноразово державним виконавцем здійснювалися спроби зв`язку з керівником Приватного Підприємства «Незабудка» Леоновою М.К., що були безрезультатними - листи поверталися до відділу.

У ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем встановлено, що боржник рішення суду не виконує, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Відповідно до ч. 4ст.441ЦПК України таке подання розглядається судом без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеного подання, суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно з ч. 3ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно із ч. 2ст.19Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Аналізуючи зазначене, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не надано будь-яких доказів навмисного, свідомого ухилення боржника від виконання рішення суду, і сам по собі факт невиконання зобов`язань боржником, не може бути аргументом для обмеження його виїзду за кордон, тому відсутні підстави для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

З урахуванням викладеного та вимог чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не вбачається, що не перешкоджає державному виконавцю у разі надання необхідних доказів та зміни обставин звернутися з відповідним поданням до суду.

Керуючись ст.ст. 441ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Циганок Н. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: