ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року

м. Харків

справа № 638/17215/21

провадження № 22-ц/818/503/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Головне управління національної поліції у Харківській області, Державна казначейська служба України, Харківська обласна прокуратура

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції у Харківській області, Державної казначейської служби України, Харківської обласної прокуратури про компенсацію моральної шкоди, заподіяної органом досудового розслідування, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2022 року, постановлене суддею Яковлевою В.М.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції у Харківській області, Державної казначейської служби України, Харківської обласної прокуратури, в якому просить стягнути з казначейської служби України на його користь моральну шкоду, що була вчинена, державним органом, правоохоронним органом за бездіяльність та надмірну тривалість досудового розслідування в розмірі 30000,00грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2022 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, необґрунтованість судового рішення, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Підставою для відшкодування шкоди є факт систематичного прийняття слідчим відповідача рішень без проведення відповідно до вимог КПК України перевірки. Зауважує, що органи до яких він звертається є державними. Сам факт не зазначення Держави як відповідача, на його думку, не є підставою для відмови у позові.

Представник Головного управління Національної поліції в Харківській області Гвоздецька О.М. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 , звертаючись до суду із позовом, не зазначив в якості відповідача Державу України в особі відповідних органів. При цьому позивач у позовній заяві зазначає, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на Державу. Суд вважав, що позов заявлений до неналежного відповідача.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст.263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Розглядом справи встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2019 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 Овод К.К., яка полягала у нерозгляді клопотання протиправною. Зобов`язано прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 Овод К.К. розглянути клопотання ОСОБА_2 від 23 січня 2019 року та повідомити його про результати розгляду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2020 року скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 Шевцової К.В. задоволено частково.

Зобов`язано процесуального керівника по кримінальному проступку № 0005030 від 13 липня 2017 року закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005030 від 13 липня 2017 року та прийняти одне з рішень передбачених главою 24 КПК України в строк до 25 грудня 2020 року.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 січня 2020 року скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб прокуратури задоволено. Зобов`язано компетентних осіб прокуратури Харківської області внести відповідні відомості за заявою ОСОБА_2 від 18 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2019 року скаргу ОСОБА_2 задоволено. Постанову слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Русакова А.В. від 08 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0005030 від 13 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України скасовано. Кримінальне провадження № 0005030 від 13 жовтня 2017 року направлено до СВ Шевченківського ВП Головного Управління Національної поліції в Харківській області для організації проведення подальшого досудового розслідування.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 травня 2019 року скаргу потерпілого ОСОБА_2 щодо неправомірних дій посадових осіб Шевченківського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області, обмеження строку досудового розслідування задоволено.

Обмежено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0005030 від 13 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України, зобов`язавши службову особу Шевченківського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області, в провадженні якої воно знаходиться, завершити досудове розслідування та прийняти остаточне рішення протягом 60 днів з моменту проголошення вказаної ухвали.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2019 року скаргу потерпілого ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, а саме у не розгляді клопотання про проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження № 0005030 від 13 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України задоволено. Зобов`язано слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області Русакова А.В. у кримінальному проваджені №0005030 від 13 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 25 жовтня 2018 року у встановлений законом строк та спосіб про проведення слідчих дій.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2018 року скаргу потерпілого ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо не розгляду клопотань у належний спосіб в рамках кримінального провадження № 0005030 від 13 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України задоволено.

Зобов`язано відповідальну службову особу СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області в рамках кримінального провадження № 0005030 від 13 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_2 у встановлений законом строк та спосіб.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 червня 2021 року скаргу потерпілого ОСОБА_2 задоволено. Постанову інспектора СД Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Галіщева М.В. від 24 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження №0005030 від 13 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України скасовано. Кримінальне провадження №0005030 від 13 жовтня 2017 року направити до сектора дізнання Шевченківського ВП Головного Управління Національної поліції в Харківській області для організації проведення подальшого досудового розслідування.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2017 року скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення про злочин задоволено. Зобов`язано уповноважених осіб Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочини, згідно заяви ОСОБА_2 від 19 вересня 2017 року, отриманої Шевченківським ВП ГУ НП в Харківській області 19 вересня 2017 року.

Матеріали справи також містять квитанції (фіскальні чеки) на закупівлю ліків на загальну суму 30 000 грн.

09 липня 2021 року за вих. № 09/1-388-18 на адресу ОСОБА_2 начальником управління обласної прокуратури І. Чуб направлено відповідь, відповідно до якої, обласною прокуратурою в межах компетенції розглянуто Ваші звернення від 10 червня 2021 року та 18 червня 2021 року щодо стану розслідування в кримінальному провадженні та з інших питань.

Повідомлено, що дізнавачем Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0005030 від 13 жовтня 2017 року за статтею 356 КК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2020 року зобов`язано закінчити досудове розслідування та прийняти одне з рішень, передбачених главою 24 КПК України в строк до 25 грудня 2020 року.

За наслідками досудового розслідування та на виконання вказаної ухвали суду дізнавачем на підставі п. 2 частиною першою статті 284 КПК України 24 грудня 2020 року винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 червня 2021 року постанову про закриття провадження скасовано. Наразі досудове розслідування відновлено, вживаються заходи, спрямовані на усунення недоліків, визначених у вищезазначеній ухвалі суду. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова.

Також роз`яснено вправо в порядку статті 214 КПК України звернутись із відповідною заявою до органу, уповноваженого розпочинати розслідування. Відповідно до вимог ст. ст. 303-307 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування оскаржуються до слідчого судді суду першої інстанції, в територіальній юрисдикції якого перебувають органи досудового розслідування та прокуратури.

Відповідно до листа начальника управління Чуба І. від 10 лютого 2021 року обласною прокуратурою в межах компетенції розглянуто звернення від 14 січня 2021 року щодо стану розслідування в кримінальному провадженні та з інших питань.

Повідомлено, що дізнавачем Шевченківського ВП ГУНП в області здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0005030 від 13 жовтня 2017 року за статтею 356 КК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2020 року зобов`язано закінчити досудове розслідування та прийняти одне з рішень, передбачених главою 24 КПК України в строк до 25 грудня 2020 року.

За наслідками досудового розслідування та на виконання вказаної ухвали суду дізнавачем на підставі п. 2 частини першої статті 284 КПК України 24 грудня 2020 року винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Обґрунтованість прийнятого рішення перевірено Харківською місцевою прокуратурою № 1.

Роз`яснено, що відповідно до вимог частини шостої статті 284 КПК України у разі незгоди з постановою слідчого про закриття кримінального провадження Ви маєте право на її оскарження прокурору - процесуальному керівнику у даному кримінальному провадженні протягом десяти днів з дня отримання копії постанови та право на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження відповідно до вимог статей 303, 304 КПК України слідчому судді суду першої інстанції, у територіальній юрисдикції якого перебувають орган досудового розслідування та прокуратура, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Стосовно доводів щодо неправомірних дій окремих працівників Харківської місцевої прокуратури № 1 повідомлено, що відповідно до вимог абзацу 2 частини першої статті 45 Закону України «Про прокуратуру», рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти

Відповідно до листа начальника управління нагляду у кримінальному провадження О. Шевченко від 16 липня 2018 року прокуратурою області розглянуто звернення, яке надійшло 20 червня 2018 року щодо розслідування кримінального провадження № 0005030 та з інших питань. Повідомлено, що СВ Шевченківського ВП ГУ Національної поліції № 0005030, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2017 року за фактом самоправних дій за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України. За ініціативою Харківської місцевої прокуратури № 1 керівництвом прийнято рішення про заміну слідчого у вказаному кримінальному провадженні. Досудове слідство триває.

Відповідно до листа начальника управління нагляду у кримінальному провадження О. Шевченко від 05 квітня 2019 року прокуратурою області розглянуто звернення від 11 березня 2019 року щодо досудового розслідування та процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0005030. Встановлено, що СВ Шевченківського ВП ГУНП в області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005030 щодо можливих самоправних дій голови ГК «Ювілейний-2» за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України. Вивченням стану розслідування вказаного кримінального провадження виявлені порушення норм КПК України в частині повноти та своєчасності проведення слідчих дій. Так, вказівки, надані слідчому на проведення конкретних слідчих дій, у повному обсязі не виконані. З метою активізації досудового розслідування та вжиття заходів реагування до слідчого начальнику СУ ГУНП в області направлено відповідний лист. Разом з цим, процесуальним керівником повторно відповідно до статті 36 КПК України слідчому надані вказівки.

Досудове розслідування триває. Одночасно роз`яснено, що відповідно до вимог статей 303-307 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування оскаржуються до слідчого судді, суду першої інстанції, в територіальній юрисдикції якого перебувають органи досудового розслідування та прокуратури.

Першим заступником прокурора області А. Кравченко надано відповідь, відповідно до якої, прокуратурою області розглянуто заяви від 18 грудня 2019 року щодо неналежного досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005030 від 13 жовтня 2017 року за статтею 356 КК України та з інших питань.

Встановлено, що СВ Шевченківського ВП ГУНП в області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005030 від 13 жовтня 2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України.

Досудове розслідування в зазначеному кримінальному провадженні відновлено слідчим 23 грудня 2019 року згідно з ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова Шишкіна О.В. від 11 грудня 2019 року по справі № 638/1530/18.

З метою активізації досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0005030 від 13 жовтня 2017 року процесуальним керівником слідчому повторно надані письмові вказівки в порядку п. 4 частини другої статті 36 КПК України.

Роз`яснено, що проведення прокурором службового розслідування відносно слідчих Національної поліції України не передбачено вимогами чинного законодавства.

У зв`язку з цим, з метою забезпечення усунення допущених слідчим під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження порушень, а також проведення службової перевірки, прокуратурою області направлено до ГУНП в Харківській області відповідний лист.

На цей час досудове розслідування триває, підстав для зміни підслідності згідно з викладеними у Ваших зверненнях доводами на даний час не вбачається.

З приводу внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, передбаченого частиною другою статті 382 КК України, внаслідок умисного невиконання слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в області Русаковим А.В. ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова Шишкіна О.В. від 30 травня 2019 по справі № 638/1530/18, а також початку досудового розслідування з цих обставин, повідомлено, що на цей час відсутні достатні дані, які б достовірно підтверджували наявність у діях слідчого ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 382 КК України, що охоплюється поняттям злочину, визначеним статтею 11 КК України, та у відповідності до вимог статті 214 КПК України підстав для реєстрації відповідних даних у Єдиному реєстрі досудових розслідувань немає.

Листом прокурора організаційно-методичного відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратури Харківської області І. Бунакової від 21 січня 2020 року на адресу ОСОБА_2 направлено лист, яким повідомлено, що до прокуратури області 20 січня 2020 року надійшла ухвала слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Гребенюка В.В. від 16 січня 2020 року, якою зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, викладені у Вашій заяві від 18 грудня 2019 року.

Повідомлено, що прокуратурою області за № 0000046 від 21 січня 2020 року за частиною другою статті 382 КК України внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, викладені у заяві від 18 грудня 2019 року. Кримінальне провадження № 0000046 відповідно до частини сьомої статті 214 КПК України направлено до територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Полтаві для проведення досудового розслідування.

Одночасно роз`яснено, що відповідно до положень статей 303-308 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України.

Згідно з листом прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Л. Лапіна обласною прокуратурою розглянута заява щодо неправомірних, на Вашу думку, дій прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 Ярового Р.О.

Щодо незгодні з діями вищезазначеної службової особи, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаним фактом роз`яснено, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Відповідно до листа начальника СУ НП ГУ НП в Харківській області С.А. Чижа керівництвом слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківської області, в межах компетенції, розглянута скарга від 03 січня 2019 року, адресована до керівництва РУП в Харківській області, щодо неналежного проведення слідчим відділом Шевченківського ВГІ ГУНП в Харківській області досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005030 від 13 жовтня 2017 року за статтею 356 КК України.

Повідомлено, що проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005030 доручено слідчому СВ Шевченківського СВ ХРУП Русакову А.В., який проводить комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на ретельне вивчення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення. Стан досудового розслідування та прийняття остаточного процесуального рішення у вищевказаному кримінальному провадженні взято на контролі керівництва слідчого управління ГУП в Харківській області. Вказано на необхідність активізації досудового розслідування та прийняття у кримінальному провадженні остаточного процесуального рішення у стислі терміни. Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.

Місцевою прокуратурою розглянуте клопотання від 22 лютого 2021 року щодо досудового розслідування у кримінальному провадженні та з інших питань.

Повідомлено, що відповідно до вимог чинного кримінального процесуального законодавства клопотання - це офіційне прохання (ініціювання) виконання будь-яких процесуальних, слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування.

Також повторно повідомлено, що у кримінальному провадженні № 80005030 винесено постанову про його закриття у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, дізнавачем СД Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області Галіщевим М.В.

Листом заступника керівника місцевої прокуратури А. Омарова від 09 березня 2021 року повідомлено, що місцевою прокуратурою розглянуте Ваше клопотання від 22 лютого 2021 року щодо досудового розслідування у кримінальному провадженні та з інших питань. Також повторно повідомляю, що у кримінальному провадженні № 80005030 винесено постанову про його закриття у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення дізнавачем СД Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області Галіщевим М.В.

Листом заступника керівника місцевої прокуратури В. Кравцова від 05 листопада 2020 року повідомлено, що наразі процесуальними керівниками вживаються всі необхідні заходи передбачені чинним Кримінальним процесуальним кодексом України для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження. На даний час немає обґрунтованих підстав для надання вказівок прокурору з гань, зазначених у Вашій скарзі. Будь-яких порушень в діях процесуальних керівників при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні не допущено.

Листом першого заступника керівника місцевої прокуратури А. Омарова від 28 травня 2020 року повідомлено, що Харківською місцевою прокуратурою №1 розглянута заява від 25 травня 2020 року щодо неналежного досудового розслідування, скасування постанови процесуального керівника та з інших питань. Повідомляю, що процесуальним керівником у кримінальному провадженні 15 травня 2020 року винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання. Вказана постанова є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до відповіді керівника місцевої прокуратури № 1 Шевцової К. від 02 березня 2020 року, Харківською місцевою прокуратурою № 1 розглянуто звернення від 27 лютого 2020 року щодо неналежного досудового розслідування та з інших питань повідомлено, що СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005030 від 13 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України. За результатами розгляду клопотання прокурора про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування керівництвом СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області відсторонено слідчого Русакова А.В. та призначено для проведення подальшого досудового розслідування слідчого Топоркова С.Є. Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами місцевої прокуратури Дмитрієвим І.Ф., Гєрцик Г.Р. У кримінальному провадженні надавалися ґрунтовні письмові вказівки в порядку статті 36 КПК України щодо проведення окремих слідчих дій. Проте, останні виконані частково. Процесуальним керівником 02 березня 2020 року повторно надані ґрунтовні письмові вказівки слідчому.

Керівником місцевої прокуратури № 1 Шевцовою К. від 21 грудня 2019 року листом повідомлено, що на теперішній час вказане кримінальне провадження та ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова за результатами розгляду скарги до місцевої прокуратури не надходили. Після надходження останніх місцевою прокуратурою буде прийнято рішення відповідно до вимог Кримінально процесуального кодексу України. З урахуванням наразі відсутні підстави для розгляду по суті питання щодо відсторонення процесуального керівника від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Згідно з листом першого заступника керівника місцевої прокуратури № 1 А. Омарова від 08 липня 2019 року та від 04 січня 2019 року місцевою прокуратурою розглянуто скаргу від 05 липня 2019 року щодо неналежного досудового розслідування та з інших питань. Встановлено, що у провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0005030 від 13 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України, у якому ОСОБА_2 маєте статус потерпілого. За результатами проведеного досудового розслідування 08 липня 2019 року у кримінальному провадженні №0005030 від 13 жовтня 2017 року слідчим винесено постанову про його закриття у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 частини першої статті 284 КПК України.

Враховуючи положення статті 28 КПК України, де закріплено ряд критеріїв для визначення розумності строків досудового розслідування у кримінальному провадженні, факт недотримання слідчим розумних строків під час досудового розслідування на даний час відсутній.

З метою активізації досудового розслідування 04 січня 2018 року процесуальним керівником по вказаному кримінальному провадженню слідчому надано письмові вказівки в порядку п.4 частини другої статті 36 КПК України щодо проведення конкретних слідчих дій для встановлення усіх обставин злочину та осіб до нього причетних, в тому числі з урахуванням доводів викладених у клопотанні від 03 січня 2019 року.

На теперішній час вживаються заходи щодо призначення одночасного допиту між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Про наслідки досудового розслідування та дату призначення одночасного допиту буде повідомлено у встановлений законом строк.

28 січня 2020 року на адресу ОСОБА_2 заступником начальника- начальником слідчого відділу Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області А. Заворіним направлено лист, відповідно до якого, клопотання, яке надійшло до Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області 21 червня 2019 року за вх. №М- 1424 розглянуте в порядку Закону України «Про звернення громадян» та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0005030 від 13 жовтня 2018 року за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення-злочину, передбаченого статтею 356 КК України. В ході розгляду клопотання повідомлено, що в період з 05 червня 2019 року по 19 червня 2019 року слідчий тимчасово не працював, також повідомляю, що причин на не виконання ухвали Дзержинського районного суду слідчим не має, так як строк виконання ухвали не вийшов.

09 січня 2018 року та 18 квітня 2029 року слідчим Шевченківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківської області ст. лейтенантом поліції А.В. Русаковим винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання потерпілого по кримінальному провадженню № 0005030 від 13 жовтня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Надання оцінки діям слідчого щодо розгляду або не розгляду клопотання в рамках КПК України перебуває в площині кримінального процесуального законодавства та здійснюється слідчими суддями на стадії досудового розслідування. Водночас оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування передбачено главою 26 КПК України та є важливою гарантією захисту прав учасників кримінального процесу і, відповідно до статті 7 КПК України, є однією із засад кримінального провадження та сприяє виявленню й усуненню недоліків, допущенних при його здійсненні.

Саме до таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 січня 2019 року у справі № 171/189/17; від 23 січня 2019 року у справі № 638/1413/17, від 30 січня 2019 року у справі № 199/1478/17; від 13 березня 2019 у справі № 454/1462/16-ц; від 11 вересня 2019 року справі №336/5519/18. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 19 березня 2020 у справі № 686/13212/19, наявність певних недоліків в процесуальній діяльності посадових осіб органу досудового розслідування сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої, й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної або матеріальної шкоди. При вирішенні справи суду необхідно виходити з того, що порушене право позивача на визнання його потерпілим відновлено шляхом оскарження бездіяльності слідчих в порядку, визначеному КПК України, не тягне наслідків цивільно-правового характеру і не може бути доказом моральної шкоди у даній справі. Наведена правова позиція узгоджується із практикою Верховного Суду України, викладеною в постановах від 18 грудня 2019 року у справі №554/7971/18, від 21 грудня 2019 року у справі № 285/3475/18, від 22 січня 2020 року у справі №454/1403/17, від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19, від 04 листопада 2020 року у справі №761/20966/17, від 22 грудня 2020 року у справі №686/24223/17, від 20 січня 2021 року у справі №686/27885/19.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Разом із цим, у спірних правовідносинах відшкодування моральної шкоди провадиться лише у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють досудове розслідування чи прокуратури завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення її нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення: позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

При розгляді справи позивач повинен надати докази, що свідчать про протиправність дій заподіювача шкоди, наявність причинно-наслідкового зв`язку між цими діями та заподіяною шкодою. Таким правовий висновок висловлений в постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року по справі № 6-440цс16, постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі №554/741/16-ц, від 25 квітня 2018 року по справі №520/3307/16-ц.

Також вказує, що спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або слідства визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливосте суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадою чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, орган досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяв шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності завдану шкоду саме на Державу.

В пункті 10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» зазначено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі статті 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Предметом позову у цій справі є стягнення з державного бюджету України через Державну казначейську службу України компенсацію моральної шкоди, завданою тривалою бездіяльністю слідчого.

Відповідно до статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд приймає до уваги висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року щодо суб`єктного складу учасників справи у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, а саме залучення до участі у справі в якості відповідача Державу як учасника цивільних правовідносин.

У пункті 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц зроблено висновок, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав.

Таким чином, оскільки позивачем у цій справі заявлено позов про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням органу державної влади, то належним відповідачем у цій справі є Держава Україна як учасник цивільних відносин.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив відповідачем Головне управління національної поліції у Харківській області, Державну казначейську службу України, Харківську обласну прокуратуру.

Згідно частини другої статті 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також Держава.

Статтею 2 ЦК України передбачено, що учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Відповідно до статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 зазначено, що держава може вступати як у цивільні (господарські), так і у адміністративні правовідносини. У випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність на рівні з іншими учасниками цивільних правовідносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції, встановленої законом. У випадку, коли держава вступає в адміністративні правовідносини, вона діє через свої органи як суб`єкт владних повноважень. Отже, поведінка органів, через які діє держава у цивільних або адміністративних відносинах, розглядається як поведінка держави у цивільних або адміністративних відносинах. При цьому відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, як у цивільних, так і в адміністративних відносинах органи, через які діє Держава, не мають власних прав і обов`язків, але наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних відносинах.

Разом із тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18) вказано, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання.

Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позов пред`явлено до неналежного відповідача та невірно визначено суб`єктний склад учасників справи.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно дост. 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до пп. «б», «в» п. 4 ч. 1ст. 382 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції повинен здійснити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційні скарги залишаються без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю.Тичкова