Дата документу 24.04.2023Справа № 643/2340/22
Провадження № 2/554/1315/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря: Проскурня Я.О.,

за участі учасників справи:

представник позивача: Ярмола О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Васікової Юлії Володимирівни про звільнення майна з під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ярмола О.В.звернувся до Московськогорайонного суду м.Харкова із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Васікової Юлії Володимирівни про звільнення майна з під арешту, в якому просить звільнити з-під арешту трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (обтяження 4503740, зареєстровано: 15.02.2007 року за №4503740 на підставі договору іпотеки №469 від 15.02.2007 року в державному реєстрі іпотек №4548287, зареєстровано 26.02.2007 року нотаріусом Васіковою Ю.В. (іпотекодержатель: «Надра» ВАТ КБ, Код: 067186690; іпотекодавець ОСОБА_1 ), та зобов`язати приватного нотаріуса Васікову Ю. внести в реєстр відповідні дані про зняття арешту та припинення іпотеки.

В обґрунтування вимог зазначив, що між позивачем та ВАТ КБ «Надра» було укладено договір кредиту (отриманий кредит 45000 доларів США) та іпотеки ( №469 від 15.02.2007 року) на забезпечення виконання вимог за кредитним договором. В даний час Фондом гарантування вкладів фізичних осіб здійснюються ліквідаційні процедури банку.

Позивач являється іпотекодавцем за договором іпотеки, предметом іпотеки за яким є трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 14404462, загальна площа (кв.м): 60,6. Житлова площа (кв.м): 40,8. Номер запису: 56822 в книзі:1; дата прийняття рішення про державну реєстрацію :22.05.2006; дата внесення запису: 22.05.2006. Право власності оформлено на позивача за договором купівлі-продажу №2368 від 14.04.2006 року та посвідчено нотаріусом Карефетовою К.В.

В забезпечення іпотеки приватним нотаріусом Васіковою Ю.В. накладено заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4503740, зареєстровано: 15.02.2007 р. за №4503740 на підставі договору іпотеки №469 від 15.02.2007 р. в державному реєстрі іпотек зареєстровано обтяження №4548287, зареєстровано 26.02.2007 року нотаріусом Васіковою Ю. (іпотекодержатель: ВАТ КБ «Надра», код: 06718690, м.Київ, вул..Артема,15). Розмір основного зобов`язання : 45000 доларів США.

Протягом 2007-2008 років позивачка повністю погасила заборгованість по кредиту перед банком ВАТ КБ «Надра», але у неї не збереглись копії квитанцій про сплату боргу. Дані про сплату боргу повинні знаходитись в документації банку і може бути в Національному банку або Фонді гарантування вкладів фізичних осіб, який здійснював ліквідаційні процедури.

Протягом всього часу існування заборони банк не звертався до суду про стягнення заборгованості з позивача та не пред`являв відповідної вимоги до нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, що підтверджує відсутність боргу за договором кредиту. Однак банк кредитор після сплати повної суми заборгованості позивачем не направив відповідне повідомлення нотаріусу і в даний час квартира незаконно перебуває під забороною відчуження.

Ухвалою Московськогорайонного суду м.Харкова від 16.02.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московськогорайонного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Чуванову А.М.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 14.06.2022 року прийнято до провадження цивільну справу, вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надав до суду відзив, в якому зазначив, що Фонд гарантування є неналежним відповідачем. Так, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ КБ «Надра» з 15.06.2015 року та на цей час виникнення спору не є припиненим, а перебуває в стані припинення. З огляду на викладене Банк, як юридичну особу, на момент розгляду справи не ліквідовано, а тому посилання позивача на те, що саме Фонд є належним відповідачем у справі необґрунтоване. Таким чином, Фонд гарантування не є правонаступником Банку, а лише виступає його ліквідатором. Наведене означає, що звернення до суду з позовом, результат розгляду якого з самого початку не передбачає наявність правового ефекту, свідчить про відсутність предмету спору як такого в межах пред`явленого позову (а.с.80-84).

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ярмола О.В.в судовому засіданні позов підтримав, просив вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідачів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу всудове засідання повторно не з`явилися, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином. Приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Васікова Ю.В. просила в наданій заяві розглянути в справу у її відсутність та винести рішення на розсуд суду.

Суд у відповідності до ст.ст.211,223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність представників відповідачів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно матеріалів позову, між позивачем та ВАТ КБ «Надра» було укладено договір кредиту (отриманий кредит 45000 доларів США) та іпотеки ( №469 від 15.02.2007 року) на забезпечення виконання вимог за кредитним договором. Предметом іпотеки є нерухоме майно: трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири №2368 від 14.04.2006 року та посвідчено нотаріусом Карефетовою К.В. (а.с.10).

На виконання умов іпотечного договору, 26.02.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Ю.В. внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4548287, підставою обтяження є договір іпотеки №469,15.02.2007, об`єкт обтяження - квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

З повідомлення Українського бюро кредитних історій від 22.03.2023 року вбачається, що зобов`язання за кредитними договорами у Чжу Фейфей відсутні. Так, загальна сума кредитів: 0; загальна сума відкритих лімітів: 0; загальна поточна заборгованість: 0; загальна поточна прострочена заборгованість: 0 (а.с.119-120). Крім того, за даними ЄОІС в ПАТ КБ «Надра» наявний контрагент ОСОБА_1 ; інформація щодо відкритих рахунків та укладених договорів з ОСОБА_1 в ЄОІС відсутня (а.с.81).

Отже, на теперішній час квартира безпідставно перебуває під забороною відчуження.

Згідно із ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відтак, внаслідок виконання кредитного договору від 15.02.2007 року, зобов`язання за кредитним договором припинилося.

Також, у зв`язку із виконанням позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, укладеним між нею та ВАТ КБ «Надра», іпотечний договір також припинив дію.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до закону № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 319 ЦК України визначає що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту (правовий висновок Верховного Суду України від 15.03.2013р. у справі № 6-26цс13).

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Наведене узгоджується з положеннями самого іпотечного договору.

Після повного виконання позичальником зобов`язань перед банком, припинення іпотечного договору повинно було відбутися без будь-яких додатковий дій з боку боржника, адже саме на вигодоотримувача після виконання боржником своїх зобов`язань покладається обов`язок припинити обтяження, накладені з метою виконання кредитного зобов`язання.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Безпосередньо порядок зняття заборон відчуження нерухомого майна регламентований пункту 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок). Відповідно до п. 5.1. нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони.

Згідно із п. 5.3. Порядку як доказ зазначеного нотаріусу боржником подаються: копія зобов`язання, копія договору застави/іпотеки, квитанція про внесення в депозит нотаріуса належних кредиторові грошових коштів або цінних паперів, які свідчили б про повне і безумовне виконання зобов`язання, копія повідомлення нотаріуса кредиторові про внесення боргу в депозит, копія заяви боржника, переданої нотаріусом кредиторові відповідно до вимог цього Порядку, щодо вчинення цим кредитором необхідних дій із зняття заборони відчуження тощо. При знятті заборони на примірнику правочину, що залишається у справах нотаріуса, проставляється відмітка про зняття заборони, проставляються дата, підпис нотаріуса та його печатка.

У відповідності до п.п. 5.4., 5.5. про зняття заборони нотаріус письмово повідомляє кредитора. Повідомлення судових або слідчих органів та органів державної виконавчої служби про зняття арешту після опрацювання повертається нотаріусом ініціаторам звернення. Копія такого повідомлення залишається у справах нотаріуса.

Пунктом 6 глави 15 розділу II Порядку передбачена реєстрація зняття заборони відчуження та арешту майна. Про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Зняття заборони є завершальною стадією вчинення нотаріальної дії, передбаченої ст. 73 Закону України «Про нотаріат», та здійснюється виключно нотаріусом.

Судом встановлено, що позивач повністю погасила заборгованість перед ВАТ КБ «Надра», проте банк не надіслав нотаріусу повідомлення про припинення іпотечного договору для зняття заборони відчуження майна, разом з тим на даний час банк знаходиться в стані припинення, від імені банку у цих правовідносинах діє уповноважена особа Фонду, виконуючи функції виконавчого органу банку (керівника банку).

За таким обставин єдиним способом захисту порушеного права позивача є звернення до суду із даним позовом про звільнення майна з-під арешту. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки наявність обтяження у вигляді заборони позбавляє позивача права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності нерухомим майном.

При цьому, вимога позивача про зобов`язання приватного нотаріуса вчинити дії не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що при задоволенні позову про оспорення відмови у вчиненні нотаріальної дії суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» і належать до його компетенції.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду від 17.03.2021 року у справі №761/36415/18.

Крім того, у постанові від 10.04.2019 року у справі №161/9939/17 (провадження №61-40053св18) Верховний Суд зазначив, що суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Васікової Юлії Володимирівни про звільнення майна з під арешту знайшли своє часткове підтвердження, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.16,317,321,391,589 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Васікової Юлії Володимирівни про звільнення майна з під арешту - задовольнити частково.

Звільнити з під арешту трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (обтяження 4503740, зареєстровано: 15.02.2007 року за №4503740 на підставі договору іпотеки №469 від 15.02.2007 року в державному реєстрі іпотек №4548287, зареєстровано 26.02.2007 року нотаріусом Васіковою Ю.В. (іпотекодержатель: «Надра» ВАТ КБ, Код: 067186690; іпотекодавець ОСОБА_1 ), та виключити таке обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

відповідач:Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, місцезнаходження: 04053 м.Київ, вул.Січових Стрільців,15;

відповідач: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Ю.В., місцезнаходження: 61000 м.Харків, просп.Ювілейний,52.

Повний текст судового рішення складено 28.04.2023 року.

Суддя А.М.Чуванова