Справа № 333/4474/22
Провадження № 2/314/185/2023
29.03.2023 м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вільнянськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу №333/4474/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,
за участю представника позивача
(в режимі відеоконференції) Сергієнка Г. Р. ,
24.11.2022 до Вільнянського районного суду Запорізької області на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2023 надійшла позовна заява ОСОБА_1 за підсудністю.
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31.01.2021 між ним та ОСОБА_2 виникла домовленість про купівлю ОСОБА_1 у ОСОБА_2 земельної ділянки (паю). Позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 5000 доларів США, про що ОСОБА_2 склав розписку, у якій також зазначив, що зобов`язується перереєструвати земельну ділянку (пай) після набрання чинності законом. Представник позивача у заяві зазначив, що із логіки правовідносин випливає, що мова йде про закон № 552-ІХ від 31.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення», який набрав чинності 01.07.2021.
Надалі ОСОБА_2 уникав можливості укласти договір, тому позивач заявив вимогу про повернення йому сплачених раніше коштів, яку відповідач не виконав. 14.09.2022 ОСОБА_1 було направлено лист-вимогу з пропозицією повернути грошові кошти на поштову адресу ОСОБА_2 , однак лист повернувся з відміткою про неможливість направлення, оскільки територія не підконтрольна, відсутній поштовий зв`язок.
Представник позивача у позовній заяві зазначив, що ОСОБА_2 безпідставно набув майно (грошові кошти) ОСОБА_1 та відмовляється їх повертати, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 29.11.2022 відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 03.02.2023 задоволено заяву про забезпечення електронного доказу, забезпечено електронний доказ у справі №333/4474/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, шляхом огляду в судовому засіданні тексту переписки у мобільному додатку «Vіbеr» між абонентом за номером телефону НОМЕР_1 ( ОСОБА_1 ) та абонентом за номером телефону НОМЕР_2 , ( ОСОБА_2 ), які містяться у мобільному телефоні ОСОБА_1 . Подані представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Сергієнком Г. Р. роздруковані тексти переписки, які долучені до позовної заяви, ідентичні оригіналам електронних доказів в електронній (цифровій) формі у мобільному додатку «Vіbеr» переписки з абонентом номер НОМЕР_2 , «ОСОБА_5», які збережені на мобільному телефоні ОСОБА_1 за номером НОМЕР_1 .
У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причин неявки суду не повідомив, не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 виникла домовленість про купівлю ОСОБА_1 у ОСОБА_2 земельної ділянки (паю).
14.09.2022 ОСОБА_1 було направлено лист-вимогу з пропозицією повернути грошові кошти на поштову адресу ОСОБА_2 , однак лист повернувся з відміткою про відсутність обміну поштою.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він військовослужбовець. ОСОБА_4 добре розбирається в землі, тому ОСОБА_1 розповів йому про намір придбати земельну ділянку. Згодом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 поїхали дивитися на запропоновані до продажу ОСОБА_2 земельні ділянки, земля була непогана. ОСОБА_1 віддав ОСОБА_2 5000 доларів США, про отримання яких ОСОБА_2 написав розписку. Надалі, коли закон, який дозволяє продаж земельних ділянок, набрав чинності та вже потрібно було оформлювати договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідач неодноразово переносив цей процес. Під час телефонної розмови, коли ОСОБА_1 вкотре вимагав повернення грошей, ОСОБА_2 повідомив, що не має часу. Вказану розмову свідок ОСОБА_4 чув особисто, оскільки на телефоні був увімкнений режим гучномовця.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом.
Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.
Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.
Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.
Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.
Згідно зі ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Обов`язковими умовами для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення є: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин в майбутньому певних цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.08.2018 року по справі № 334/2517/16-ц, згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Умова переоформлення права власності на земельні ділянки на ОСОБА_1 або про повернення отриманих ОСОБА_2 грошових коштів ОСОБА_1 виконані не були, тому отримані відповідачем кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України.
Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частин 1-6 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
На підставі викладеного та керуючись ст.2,12,13,81,137,141,258,259,263-265,280-282 ЦПК України, ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Антрацитівським МВ ГУМВС України в Луганській області 30.07.2009; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_7 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір на користь держави у розмірі 1828,43 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 07.04.2023.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

07.04.2023