Провадження № 22-з/811/36/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. Категорія: 68
07 квітня 2023 року м.Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря - Зеліско-Чемерис К.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, визнання правочину недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24 червня 2016 року, з урахуванням виправлених у ньому ухвалою суду від 06 липня 2016 року описок, первісний та зустрічний позови задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 20.09.2011 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Єгоровою Н.Ю.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , за кожним.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку об`єднаних гаражів №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 в гаражно-будівельному кооперативі «Сигнал», що знаходяться по АДРЕСА_2 , за кожним.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів, що складають 93% готовності незавершеного будівництвом будинку по АДРЕСА_3 , за кожним.

В решті вимог первісного та зустрічного позову - відмовлено.

Повернуто ОСОБА_1 суму компенсації вартості частки майна в розмірі 40234 грн., внесених ним на рахунок НОМЕР_5 ТУ ДСА у Львівській області, згідно платіжного доручення №2 від 12.04.2016 року.

Повернуто ОСОБА_2 суму компенсації вартості частки майна в розмірі 130792 грн. 91 коп., внесених нею на рахунок НОМЕР_5 ТУ ДСА у Львівській області, згідно квитанції №137 від 20.04.2016 року.

Додатковим рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 28 вересня 2016 року вирішено питання розподілу судових витрат в даній справі.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на оплату судового збору по 80 грн. 58 коп. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на оплату проведення експертизи в розмірі 4495 грн. 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на оплату судового збору та за проведення експертизи в розмірі 2137 грн. 37 коп.

Постановою Львівського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 червня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 28 квітня 2022 року рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 червня 2016 року в оскарженій частині та постанову Львівського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року залишено без змін.

18 лютого 2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про повернення грошових коштів у сумі 34656 грн., внесених ним на депозит суду, як грошової компенсації ОСОБА_2 за належну частку в спільному майні, що підтверджується копією платіжного доручення №2 від 03.08.2016 року, яке долучене до апеляційної скарги.

Зазначає, що таке додаткове внесення суми грошової компенсації було здійснено ним з власної ініціативи з огляду на викладені у рішенні суду першої інстанції мотиви про недостатність попередньо внесеної суми грошової компенсації при зверненні до суду із вказаним позовом.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.4 ст.270, ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 28.03.2023 року, є дата складення повного судового рішення - 07.04.2023 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Згідно з п.2 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати.

Питання присудження компенсації на підставі статті 365 ЦК України, визначення її розміру належить до компетенції суду. Тому, власне, судом, в межах справи мають вирішуватися інші питання щодо сум, внесених на депозитний рахунок суду, зокрема, й питання повернення таких коштів у випадку, коли підстава їх перебування на рахунку відпала.

Депозитний рахунок суду є спеціальним реєстраційним рахунком для обліку депозитних сум. Кошти, які зараховуються на цей рахунок є власністю осіб, що їх внесли, та підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням із настанням відповідних умов.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог про реальний поділ майна подружжя із виплатою грошової компенсації кожному із подружжя, позивач ОСОБА_1 вніс на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі 34656 грн., як компенсацію для ОСОБА_2 за належну їй частку в спільному майні, урахувавши, як він стверджує, висновок суду першої інстанції про не внесення розміру грошової компенсації жодною із сторін у належному розмірі.

Платіжне доручення №2 від 03 серпня 2016 року на суму 34656 грн. долучено до апеляційної скарги (а.с.223 т.2).

Однак, за наслідками розгляду справи апеляційним судом не було вирішено питання про повернення вказаної суми грошових коштів, внесених позивачем ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду.

З огляду на викладене й те, що підстава для знаходження грошових коштів на депозитному рахунку суду відсутня, а також ураховуючи волевиявлення власника на їх повернення, вказана сума грошових коштів підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.270, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) з депозитного рахунку Територіального управління ДСА України у Львівській області грошові кошти у розмірі 34656 (тридцять чотири тисячі шістсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійок, внесені згідно платіжного доручення №2 від 03 серпня 2016 року в якості компенсації для ОСОБА_2 за частку в спільному майні.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови. Повний текст додаткової постанови складений 07 квітня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич