Справа №442/1416/20
Провадження №2/442/27/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Паращак Н.Б.

за участю представника відповідача адвоката Коцан Р.М.

розглянувши в судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради, ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Дрогобицької міської ради, ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В підтвердження позовних вимог посилаються на те, що він, ОСОБА_1 , є рідним племінником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Покійний ОСОБА_4 був рідним братом по матері його покійного батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті покійного дядька ОСОБА_4 залишилось нерухоме майно, спадкоємцем якого є він, ОСОБА_1 . Нерухомим спадковим майном дядька ОСОБА_1 є житлова двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 52,5кв. метри, житловою площею, - 29,2кв. метри.

Спадщину на спадкове майно, що залишилось після смерті покійного дядька ОСОБА_4 , він прийняв у передбаченому Законом порядку, звернувшись до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів Віолети Янівни із відповідною заявою. Ці обставини підтверджуються копією його заяви, яку він надіслав нотаріусу листом, копією заяви від 24.09.2019р. про прийняття спадщини за законом, копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №57667295 від 24.09.2019р.

Інших спадкоємців ближчого ступеня споріднення чи того самого ступеня споріднення із спадкодавцем ОСОБА_4 , коло яких визначається у порядку Глави 86 ЦК України та які б прийняли спадщину після спадкодавця, окрім нього немає. Незважаючи на те, що ним вчинено усі необхідні дії для того, щоб після смерті дядька оформити свої права на його спадкове майно, на даний час у нього виникли формальні перешкоди під час отримання у приватного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за Законом, у зв`язку із чим приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Зазначені у попередньому абзаці обставини пов`язані із тим, що у Повному витязі з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №2 від 20.09.2019р. зазначено прізвище спадкодавця « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 ». Крім цього, у вказаному витязі №2 аналогічна помилка міститься у зазначенні прізвища матері спадкодавця.

З метою виправлення вищевказаних неточностей, він звернувся із відповідною заявою в порядку окремого провадження до Дрогобицького районного суду Львівської області. За наслідками розгляду заяви, Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області у цивільній справі №442/8277/19 (провадження №2-о/442/180/2019) ухвалено судове рішення від 26 грудня 2019р., яке вступило у законну силу 21 січня 2020р., та відповідно до цього рішення суду встановлено юридичний факт, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є племінником (сином рідного брата) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, на даний час у нього знову виникли об`єктивні перешкоди в отриманні у приватного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за Законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , у зв`язку із чим приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я. знову відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове нерухоме майно спадкодавця, - на житлову двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Місце знаходження оригіналу цього правовстаювлюючого документа на даний час йому є невідомо. А тому виникла необхідність звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Паращак Н.Б. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, посилалися на обставини, викладені в позовній заяві, просять їх задоволити.

Відповідач - представник Дрогобицької міської ради в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду поступила заява, в якій просять проводити розгляд справи у відсутності їхнього представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечують, а тому суд розглянув справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів по справі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Коцан Р. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, пославшись на обставини, викладені в письмових поясненнях, просить в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак від неї поступило клопотання, в якому вказано, що просять проводити розгляд справи у її відсутності, у вирішенні справи покладається на думку суду, а тому суд розглянув справу у відсутності третьої особи на підставі наявних доказів по справі.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, судом застосовано наступні норми права та прийшов на наступних висновків.

Як вбачається із копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.12.2014р., ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 77 р., про що складено відповідний запис за №18.

Як вбачається із копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 06.05.2019р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ( місце смерті Російська Федерація, м.Біробіджан).

Як вбачається із копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 26.12.2019р., заяву ОСОБА_1 задоволено та встановлено юридичний факт, а саме встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 є племінником (сином рідного брата) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Як вбачається із довідки за №366 від 27.02.2020р., будинок за АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 ( 1/1).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2, 3 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч.5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 24 даної Постанови зазначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3.1. листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ч.1,5 ст.1268 ЦК України «Прийняття спадщини», спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом враховано, що після смерті спадкодавця ОСОБА_8 , залишилася його дочка, ОСОБА_9 , яка являється спадкоємицею першої черги за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1261 Цивільного кодексу (ЦК) України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а позивач по справі є племінником спадкодавця, відтак останній являється спадкоємцем другої черги за законом за правом представлення та мав би право на отримання спадщини за законом після смерті свого дядька лише в тому разі, якщо б у спадкодавця не було дітей, або вони б не бажали отримати спадщину, оскільки, згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Як вбачається із ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Як підтверджується матеріалами справи та не оспрювався факт в судовому засіданні, що дочка спадкодавця - ОСОБА_9 надала довіреність ОСОБА_8 для отримання спадщини саме після смерті свого батька.

Судом враховано той факт, що нотаріусом в Україні, не вжито жодних заходів щодо встановлення кола спадкоємців чи їх розшуку, хоча на підставі п.1.2. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за № 1298/20036, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини посадова особа органу місцевого самоврядування з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідності вжиття заходів щодо охорони спадкового майна, а тому можна дійти висновку, що ОСОБА_9 бажала отримати у порядку спадкування все майно, яке належало її батьку, та могла навіть подати заяву до нотаріуса про отримання спадщини поштовим зв`язком, що не заборонено чинним законодавством, а саме згідно вищевказаного Порядку, спадкова справа заводиться посадовою особою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, визначених у статтях 1261, 1262, 1266 Цивільного кодексу України, осіб, вказаних у заповіті, заінтересованих в охороні цього майна, або вимоги кредиторів, а не отримання нотаріусом такої заяви спадкоємця могло бути втрачена з вини працівників пошти.

Крім того, судом враховано саме той факт, що ОСОБА_9 являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_8 , яка бажає прийняти спадщину, а нотаріус зобов`язаний був вжити заходів щодо розшуку всіх спадкоємців, а ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем другої черги за законом за правом представлення, не має права на отримання спадщини після смерті свого дядька, ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не менш важливим є і те, що у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

Крім того, судом взято до уваги той факт, що дочка спадкодавця на момент смерті свого батька проживала разом із ним, що свідчить долучена в судовому засіданнні копія будинкової книги на квартиру АДРЕСА_1 та оглянутий в судовому засіданні оригінал будинкової книги, що підтверджує факт реєстрації останньої за адресою : АДРЕСА_3 , а тому згідно ч.3 ст.1268 ЦК України (спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї) прийняла спадщину, проте позивач ОСОБА_1 всупереч наявної практики Верховного Суду, залучив до справи лише орган місцевого самоврядування, хоча дочка спадкодавця являється спадкоємцем першої черги за законом. Таким чином, Позивач приховав від суду коло спадкоємців з корисливих для нього мотивів.

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Крім того, ч.1 ст.1221 ЦК України передбачає, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, з ч.2 даної статті вбачається, що, якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Із свідоцтва про смерть спадкодавця встановлено, що останній помер у Російській Федерації, тобто проживав там до дня смерті, однак приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу всупереч ч.1 ст.1221 ЦК України було відкрито спадщину після смерті ОСОБА_8 , позаяк у приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу не було законних підстав відкривати спадщину після смерті померлого, який проживав у Російській Федерації, так як не доведено, що місце проживання спадкодавця було невідомо.

Судом враховано той факт, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України), а відтак аналізуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 354ЦПК України, ст.ст. 392 ЦК, 1216- 1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ухвалив :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради, ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 27.03.2023р.

Сторони по справі:

Позивач : ОСОБА_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер платника податків : НОМЕР_3 .

Відповідач : Дрогобицька міська рада, юридична адреса : м.Дрогобич, пл.Ринок,1, Львівської області.

Відповідач : ОСОБА_2 , адреса реєстрації : АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер платника податків : НОМЕР_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову :

ОСОБА_3 , юридична адреса : АДРЕСА_6 .

Суддя Гарасимків Л.І.