Справа № 481/325/23
Провадж.№ 2/481/122/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

23.03.2023 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Уманської О.В.

за участі секретаря Кузьміної Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

Встановив :

15.02.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка у своєму позові зазначила, що Брат позивачки - ОСОБА_3 , весь час проживав та був зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Так як він був не одружений, власних дітей в нього не було, то позивачка з ним підтримували родинні зв`язки, періодично зустрічались, по мірі можливості, коли він звертався вона надавала йому допомогу. В грудні місяці 2021 року, брат тяжко захворів на СОVID та перебував на лікуванні в Новобузькій ЦРЛ. За весь час перебування брата на лікування позивачка неодноразово його відвідувала та надавала йому необхідну допомогу (придбання ліків, приготування їжі та інші побутові потреби) до дня його смерті. Але, ІНФОРМАЦІЯ_1 , брат ОСОБА_3 помер /свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 20.01.2023 року. Після його смерті, відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на 1/2 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,7416 га, яка розташована в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області на праві власності, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.08.2017 року. Враховуючи те що, близьких родичів покійного брата немає (спадкоємців першої черги), крім позивачки та сестри - ОСОБА_2 (відповідач), то після його смерті, позивачка ОСОБА_1 поховала брата та фактично успадкувала все майно, яке йому належало на момент відкриття спадщини, тобто фактично вступила в володіння спадковим майном свого брата.

З метою отримання свідоцтва про прийняття спадщини, в січні місяці 2023 року позивачка звернулась з заявою до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Паліюк Л.М. про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте ОСОБА_1 було відмовлено в зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку. При цьому мені було письмово роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути вирішено судом. Але, після поховання брата, через нетривалий час, розпочались боєві дії на території України та Миколаївської області, що пов`язанні з військовою агресією російської федерації проти України, тому позивачка та її сімя, на протязі цього періоду (шести місяців) неодноразово збирались та мали намір переїхати з постійного місця проживання на більш безпечну територію України та і нотаріальна контора, в цей період, також не працювала, що не дало можливості своєчасно звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Вказаний строк позивачка пропустила, враховуючи вищевикладені обставини та також через те, що помилково вважала, що є єдиним спадкоємцем за законом (відповідач відмовилась від прийняття спадщини) і являється тією особою, яка прийняла спадщину та в будь який час, після смерті брата, має право звернутись із заявою до нотаріальної контори, для отримання свідоцтва про прийняття

спадщини, як єдиний спадкоємець другої черги за законом так як інші спадкоємці відсутні, тому позивачка вважає, що пропустила установлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини. Спадщину, після смерті ОСОБА_3 , спадкоємці за законом чи за заповітом не прийняли, відповідні свідоцтва про право на спадщину нотаріусом не видавались, заявою про відмову від прийняття спадщини не подавала, від права на спадкування не усунута, тому позивачка бажає прийняти спадщину, після смерті свого брата

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 24.02.2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 13.03.2023 року підготовче провадження закрите, справу призначено до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву від 13.03.2023 року, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у ньому, також просила проводити судове засідання у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву, згідно якої позов визнала і не заперечувала проти його задоволення.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить такого висновку.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, серії НМА № 392182 від 15.08.2017 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить по частці земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7.7416 га, що розташована в межах території Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_2 , від 20.01.2023 року (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.

Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 03.02.2023 року №71352978 заповіти та спадкові договори ОСОБА_3 за життя не залишив ( ас.7)

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 27.04.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новобузького району встановлено, що позивачка ОСОБА_1 змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » після шлюбу із ОСОБА_4 27.04.1996 року ( а.с.11)

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 виданого 28.11.1978 року Новобузьким РАЦС Миколаївської області ( а.с.10) та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 09.02.2023 року № 2 про народження ОСОБА_3 , судом встановлено, що вони є рідними братом та сестрою.

Також судом встановлено, що батьки позивачки ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_3 померли, згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_5 виданого 25.11.2016 року ( а.с.12), та свідоцтва про смерть ОСОБА_7 серії НОМЕР_6 виданого 19.10.2012 року ( а.с.13).

03.02.2023 р. ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Паліюк Л.М. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 .

Однак, приватним нотаріусом відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини( а.с.16).

Також судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки №71352981 від 03.02.23 р. спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.8).

Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , як на підставу своїх порушених прав, зазначала, що строк для подання заяви про прийняття нею спадщини пропущений з поважної причини, так як невдовзі після смерті брата розпочалось повномаштабне вторгнення російської федерації в Україну, певний час нотаріуси не здійснювали свою діяльність, а тому не звернулася до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Несвоєчасне звернення із заявою до нотаріуса позивачка обґрунтовує розпочатою повномасштабною агресією російської федерації та станом невизначеності в якому перебувала позивачка, від чого втратила сприйняття часу.

Разом з тим, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України №64 від 22 лютого 2022 року введено воєнний стан на території України, який діє до теперішнього часу.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній з 06 березня 2022 року) установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

З 29 червня 2022 року набула чинність постанова Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719, відповідно до якої п.3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» змінений та установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Таким чином, така обставина є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Оцінюючи пропуск строку позивачем, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також загальні засади цивільного законодавства: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд дійшов висновку про наявність у позивачки об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 . Суд зазначає, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог.

Відтак, суд вважає за можливе визначити позивачці додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини строком на три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем на оплату судового збору, остання не заявляла та не наполягала, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

Ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 23.03.2023 року.

Суддя