печерський районний суд міста києва
25 квітня 2023 року Печерський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Соколова О.М.
при секретарі судових засідань - Матвійчуку В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -
У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача 7 743,40 грн. основного боргу, 780,55 грн. втрат від інфляційних процесів, 300,40 грн. 3% річних, посилаючись на те, що надає фізичним та юридичним особам житлово-комунальні послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, виробництво та постачання теплової енергії у житловому будинку у складі окремих житлових секцій з підземною автостоянкою і вбудованими приміщеннями соціальної сфери за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є власником одного машиномісця (автостоянки) на 1 автомашину (машиномісце, «Паркінг») № НОМЕР_1 площею 12,40 кв.м. у житловому будинку у складі окремих житлових секцій з підземною автостоянкою і вбудованими приміщеннями соціальної сфери за адресою АДРЕСА_1 . Товариство обов`язки, направлені на здійснення обслуговування та поточний ремонт житлового будинку, його приміщень, забезпечення роботи технічного обладнання та інженерних мереж, комунікацій, забезпечення надання належної якості комунальних та інших послуг власникам житлових, нежитлових та інших споруд будинку, в тому числі і ОСОБА_1 , виконувало та виконує своєчасно та в повному обсязі, проте ОСОБА_1 свої обов`язки щодо не пізніше 15 числа наступного місяця вносити оплату на рахунок Житлово- експлуатаційного підприємства за здійснення обслуговування та поточний ремонт житлового будинку, забезпечення роботи технічного обладнання та інженерних мереж, комунікацій відповідно до технічних вимог законодавства, забезпечення надання належної якості комунальних та інших послуг, послуг по належному утриманні прибудинкової території не виконує в повному обсязі.
Тобто, користуючись усіма зручностями-наявними комунальними послугами, відповідач по справі відмовлялась приймати участь в утриманні будинку, його приміщень, прибудинкової території.
Тому станом на 01 липня 2021 року відповідач має загальну заборгованість основного боргу за отримані послуги перед позивачем на загальну суму 7 743,40 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи документами.
Відтак, оскільки відповідач в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань позивач був змушений звернутись до суду.
Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 13 вересня 2021 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.
Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, проте в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутність позивача, вимоги підтримав, просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення на сайті Печерського районного суду м.Києва, а тому, в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.
У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» надає фізичним та юридичних особам житлово-комунальні послуги, послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, виробництво та постачання теплової енергії у житловому будинку у складі окремих житлових секцій з підземною автостоянкою і вбудованими приміщеннями соціальної сфери за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, відповідно до матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 є власником одного машиномісця (автостоянки) на 1 автомашину (машиномісце, «Паркінг») № НОМЕР_1 площею 12,40 кв.м. у житловому будинку у складі окремих житлових секцій з підземною автостоянкою і вбудованими приміщеннями соціальної сфери за адресою АДРЕСА_1 , підземна автостоянка № 4, 32-Б).
Відповідно до положень частини четвертої статті 319 ЦК України, власність зобов`язує.
Згідно статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто означена стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі, з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з наступними змінами і доповненнями, що був діючим у спірний період, тариф на утримання автопаркінгів відноситься до третьої групи - житлово-комунальних послуг, ціни/тарифи, на які визначаються виключно за домовленістю сторін на підставі економічно обґрунтованих витрат виконавцем послуг і не вимагають затвердження органами місцевого самоврядування.
Зазначена підземна автостоянка обладнана відповідно до вимог Державних будівельних норм України «Споруди транспорту, автостоянки і гаражі для легкових автомобілів ДБР В.2.З.- 15:2007». Для обслуговування підземної автостоянки і її утримання у належному стані, позивачем укладені договори з постачальниками електричної енергії, води, теплопостачання, на виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів.
З долученої до справи документації видно, що калькуляція на утримання підземної автостоянки розраховувалися з урахуванням кількості паркомісць. Так, розрахунок тарифу на утримання означеної підземної автостоянки на місяць обслуговування має наступний вид: розмір витрат на одне паркомісце (з ПДВ) становить 297,00 грн. і включає: прямі витрати у розмірі 187,28 грн., в тому числі: санітарно-технічне обслуговування у розмірі 73,57 грн.; витрати на електропостачання, в тому числі: освітлення, утримання електромереж, ліфтів у розмірі 35,06 грн.; витрати на водопостачання та водовідведення у розмірі 4,00 грн; поточний ремонт: оздоблення конструкцій, утримання підлоги, дверей, вікон, гідроізоляції, фарбування стін та стелі, санітарно-технічного обладнання у розмірі 37,42 грн.; роботи і послуги виробничого характеру сторонніх підприємств і організацій у розмірі 37,23 грн., у тому числі: витрати на технічне обслуговування системи пожежогасіння у розмірі 30,74 грн.; витрати на обслуговування та ремонт ролетних воріт у розмірі 3,77 грн.; витрат на дератизацію, дезінсекцію у розмірі 2,72 грн.; накладні витрати 18% у розмірі 33,71 грн.
Для обслуговування паркінгу, утримання його у належному стані і забезпечення безпеки майна третіх осіб (власників автомобілів), позивач уклав відповідні договори з підрядними організаціями щодо постачання електричної енергії, виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів, також надається перелік інших послуг по обслуговуванню вказаної підземної автостоянки, зокрема, прибирання паркінгу та вивезення сміття з прибудинкової території, послуги з водопостачання та водовідведення, технічне обслуговування мереж та обладнання, утримання та обслуговування протипожежних систем, утримання систем димовидалення та вентиляції, обслуговування споруди паркінгу, позивач несе витрати з організації управління і експлуатації паркунгу, тощо.
Так, послуги з постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у підземній автостоянці надавались згідно з договором із Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги»; послуги з організації і виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів надавались згідно з договорами із Товариством з обмеженою відповідальністю «САЛЮТСЕРВІС»; послуги з виконання робіт по ремонту гідроізоляції паркінга надавались згідно з договором із Товариством з обмеженою відповідальністю «ВФ «ВОСТОК»; послуги з технічного обслуговування в поточному ремонту автоматичних систем пожежної сигналізації, порошкового пожежогасіння, оповіщення про пожежу надавались згідно з договорами із Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «ГАМА-ІНТЕРТЕХ», Товариством з обмеженою відповідальністю «Діавеста»; послуги з дератизації дезінсекції надавались згідно з договорами із Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-практичний центр дезінфектології та профілактичної медицини»; послуги з поточного ремонту дорожніх покриттів прибудинкової території та паркінгу житлового комплексу надавалися згідно із договорами із Приватним підприємством «ЛІК»; послуги щодо обслуговування підземної автостоянки, в якій знаходяться паркомісця відповідача, позивач надавав своєчасно та в повному обсязі.
Згідно доводів позивача відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього обов`язку з оплати наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим за відповідачем обліковується заборгованість, яка згідно з розрахунками позивача станом на 01.07.2021 р. становить 7 473,40 грн.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є щомісячна сплата позивачу вартості наданих послуг.
Відповідно до змісту статтей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Враховуючи викладене, та, зважаючи на те, що відповідач не виконує своїх зобов`язань щодо утримання належного йому майна та ухиляється від оплати наданих йому позивачем послуг з утримання та обслуговування належного позивачу на праві власності машиномісця, нарахована позивачем станом на 01.07.2021 р. заборгованість за послуги у розмірі 7 473,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.
Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання.
Так, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки судом встановлено, що заборгованість за житлово-комунальні послуги відповідача становить 7 743,40 грн., що в свою чергу свідчить про прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, тому наявні підстави для застосування частини другої статті 625 ЦК України. Правильність нарахованих позивачем інфляційних втрат та 3% річних судом перевірена, відповідачем не заперечується і не спростовується.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги, втрат від інфляційних процесів, 3% річних є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
За викладених обставин, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позовної заяви та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, то слід зазначити про те, що звертаючись до суду з позовом представник позивача просив покласти судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 600 грн. на відповідача.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Відповідно до п. 5.6 договору про надання правничої допомоги від 15 липня 2021 року клієнт (позивач) зобов`язується оплатити надану правову допомогу протягом 1 банківського дня з дня підписання акту про обсяг наданої правової допомоги.
Проте, позивачем не надано суду документів, що підтверджують здійснення оплати правничої допомоги (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), у зв`язку з чим суд відмовляє заяві представника позивача щодо розподілу витрат на правничу допомогу.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог судовий збір в розмірі 2 379,00 відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 319, 322, 526, 610, 611, 625, 629, 901, 903 ЦК України, статтями 12, 13, 19,81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» 7 743,40 грн. основного боргу, 780,55 грн. втрат від інфляційних процесів, 300,40 грн. - 3% річних, а всього 8 824,35 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» судовий збір в розмірі 2 379,00 грн.
В решті задоволення позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Повний текст рішення виготовлений 19.04.2023.
Суддя О.М.Соколов