ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/335/23Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,
Гончар Н.І., Сіренка Ю.В.,
за участю секретаряЯрошенка Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» - адвоката Шульги Павла Миколайовича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» як правонаступника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: ОСОБА_2 , акціонерне товариство «УкрСиббанк», про припинення зобов`язань, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») про припинення зобов`язань.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 23 липня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси ухвалив рішення у справі № 712/10314/15-ц, яким відмовив у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ПАТ «УкрСиббанк», про звернення стягнення на предмет застави шляхом передачі майна у власність банку.

Вказаним рішенням суду встановлено, що 20 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1, відповідно до умов якого банк надав останньому кредитні кошти у розмірі 88 000,00 доларів США зі строком повернення до 18 серпня 2017 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором 20 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 61526, відповідно до умов якого позивач передав у заставу банку належне йому нерухоме майно, а саме: цілий житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу прав вимоги, у тому числі і за кредитним договором № 1 від 20 серпня 2007 року та іпотечним договором № 61526 від 20 серпня 2007 року.

Під час розгляду справи № 712/10314/15-ц ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2016 року призначено бухгалтерсько-економічну експертизу, відповідно до висновку якої заборгованість позичальника ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором за період з 20 серпня 2007 року до 27 січня 2016 року відсутня.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив:

- визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором № від 20 серпня 2007 року та за договором іпотеки № 61526 від 20 серпня 2007 року, які укладені між ним та ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», на підставі прав вимоги за кредитами іпотечним договором від 20 липня 2016 року.

- виключити записи з реєстру іпотек - реєстраційний номер 5519948, зареєстрованого 13 листопада 2012 року, та з реєстру заборон обтяжень нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяжень 5516039, зареєстрованого 20 серпня 2007 року за № 5516039.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 вересня 2020 року позов задоволено.

Визнано припиненим зобов`язання за кредитним договором № від 20 серпня 2007 року та за договором іпотеки № 61526 від 20 серпня 2007 року, укладеними між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами іпотечним договором від 20 липня 2016 року.

Виключено записи з реєстру іпотек - реєстраційний номер 5519948, зареєстрованого 13 листопада 2012 року, та з реєстру заборон обтяжень нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяжень 5516039, зареєстрованого 20 серпня 2007 року за № 5516039.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з висновку експерта від 07 серпня 2020 року № СЕ 2020/136 за результатами проведення судово-економічної експертизи, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 1 від 20 серпня 2007 року станом на 20 січня 2020 року відсутня, оскільки до моменту укладення між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, сума заборгованості по процентах за користування кредитом була списана з обліку за рахунок спеціальних резервів.

Документи, виписки ПАТ «УкрСиббанк», які б підтверджували поновлення сум списаної заборгованості позичальника по тілу кредиту та сум списаної заборгованості по процентах за користування кредитом станом на 08 грудня 2011 року, тобто станом на момент відступлення права вимоги до ПАТ «Дельта Банк», у матеріалах справи відсутні.

З огляду на відсутність між сторонами забезпечених іпотекою зобов`язань, суд першої інстанції дійшов висновку про припинення і самої іпотеки та виключення запису з реєстру іпотек.

З таким рішенням не погодилось товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» (далі - ТОВ «ФК «Інвест- Кредо») та як особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права та інтереси, оскаржило рішення суду в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвест- Кредо» уклали договір № 2227/К/1 про відступлення прав вимоги за результатами відкритих торгів, оформлених протоколом № UA-EA-2020-0225-000024-b від 18 березня 2020 року, за яким Банк 15 квітня 2020 року відступив шляхом продажу новому кредитору ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» право вимоги до фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором № 1 від 20 серпня 2007 року, договором іпотеки від 61526 від 20 серпня 2007 року.

За додатком № 2 до договору відступлення заборгованість по кредитному договору № 1 відступлено заборгованість на суму 80665,63 дол. США, еквівалент 2185223,58 грн. - основна заборгованість, 135633,14 дол. США, еквівалент 3674288,20 грн. - заборгованість за процентами.

Вказаний договір відступлення нотаріально посвідчений, 17 квітня 2020 року внесено відповідні відомості до державного реєстру іпотек і реєстру обтяжень нерухомого майна.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції, вирішуючи питання про припинення іпотеки і заборони, не залучив до участі у справи одного з іпотекодавців, а саме ОСОБА_2 .

Суд виходив з того, що до моменту укладення між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 сума заборгованості ОСОБА_1 по процентах за користування кредитом списана ПАТ «УкрСиббанк». Фактично суд встановив факти без основного учасника правочину від 08 грудня 2011 року, а саме ПАТ «УкрСиббанк», що є грубим процесуальним порушенням.

Водночас скаржник наголосив на тому, що сума заборгованості позичальником не погашена перед ПАТ «УкрСиббанк» чи ПАТ «Дельта Банк», та начебто списана за рахунок резервів до відступлення права вимоги. При цьому, будь якого рішення суду про визнання договору купівлі-продажу прав вимоги від 08 грудня 2011 року недійсним, що був укладений між ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «Дельта Банк, відносно позичальника ОСОБА_1 немає.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у своїй заяві від 13 травня 2020 року вказав, що ОСОБА_1 отримав повідомлення від 16 квітня 2020 року про те, що 15 квітня 2020 року між Банком та ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладено договір відступлення права вимоги як по вищезазначеному кредитному договору, так і по іпотечному договору. Також він просив залучити нового іпотекотримача до участі у справі. 21 травня 2020 року той же представник позивача подав заяву до суду про відзив свого попереднього клопотання, що свідчить про обізнаність як позивача, так і суду безпосередньо про договір відступлення права вимоги.

При цьому суд правонаступника відповідача до участі у справі не залучав.

Отже, суд знаючи про відступлення прав вимог по кредитному та іпотечному договору не залучив до справи ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» належним відповідачем. Постановляючи рішення суду від 01.09.2020 (майже через чотири місяці після того як дізнався про дану обставину, що мала місце 13.05.2020) вирішив питання без участі належного правонаступника відповідача, не отримав актуальну інформаційну довідку з реєстру нерухомого майна, реєстру іпотек, реєстру заборон, тим самим не перевірив факт відступлення по іпотеці, вирішуючи питання про припинення іпотеки.

Посилаючись на такі доводи, скаржник просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Кучер Ю. В. заперечує проти доводів апелянта, вважає рішення законним та обґрунтованим, тому просить залишити його в силі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16 березня 2023 року залучено до участі у справі ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» як правонаступника відповідача ПАТ «Дельта Банк», також залучено до участі у справі ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» як третіх осіб.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Переглядаючи спір в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, пов`язані з укладенням кредитного договору та договору іпотеки на його забезпечення.

Предметом позову є вимога позичальника про припинення зобов`язань за кредитним та іпотечним договором, укладеним з ПАТ «УкрСиббанк» та виключення з реєстру іпотек запису про обтяження іпотечного майна.

Підставою позову зазначено той факт, що заборгованість за кредитним договором відсутня, що встановлено висновком бухгалтерсько-економічної експертизи, проведеної в межах розгляду справи №712/10314/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет застави. В подальшому відсутність заборгованості підтверджена висновком експерта від 07.08.2020 № СЕ2020/136 за результатами проведення судово-економічної експертизи, яка призначена у цій справі.

З матеріалів справи встановлено, що 20 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 88 000,00 доларів США з 20 серпня 2007 року до 18 серпня 2017 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним договором про надання кредиту іпотекодавці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за договором іпотеки № 61526 від 20 серпня 2007 року передали у заставу банку нерухоме майно, а саме: цілий житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 02 жовтня 2018 року та постановою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року, в позові ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ПАТ «УкрСиббанк», про звернення стягнення на предмет застави шляхом передачі майна у власність банку відмовлено. Підставою відмови у позові стало невиконання позивачем умов позасудового врегулювання спору.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г. та зареєстрований в реєстрі за № 2949 та № 2950.

Згідно з додатком № 1 до вказаного договору ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором № 1 від 20 серпня 2007 року, укладеного з ОСОБА_1 , термін дії якого до 18 серпня 2017 року, загальний розмір зобов`язання за договором становить 88 000 доларів США, фактичний розмір невиконаного зобов`язання - 942 937,24 грн. Вказаний договір забезпечений іпотечним договором № 61526 від 20 серпня 2007 року за яким заставодержателем є ОСОБА_1 .

Відповідно до договору № 2227/К/1 про відступлення права вимоги від 15 квітня 2020 року ПАТ «Дельта Банк» відступив шляхом продажу новому кредитору ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» право вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором № 1 від 20 серпня 2007 року та договором іпотеки № 61526 від 20 серпня 2007 року.

Згідно з додатком № 2 до указаного договору про відступлення права вимоги заборгованість по кредитному договору № 1 становить 80 665,63 доларів США, що еквівалентно 2185223,58 грн., - основна заборгованість; 135 633,14 доларів США, що еквівалентно 3 674 288,20 грн., - заборгованість за процентами.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.05.2020 у цій справі призначено судову бухгалтерсько-економічну експертизу для визначення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 1 від 20.08.2007 року.

Відповідно до висновку експерта від 07.08.2020 № СЕ2020/136 за результатами проведення судово-економічної експертизи (т. 2 а.с. 31-50), сума заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 1 від 20.08.2007, укладеним між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» станом на 20.01.2020 року відсутня, у зв`язку з тим, що до моменту укладення ПАТ «УкрСиббанк» із ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011, сума заборгованості ОСОБА_1 по тілу кредиту списана ПАТ «УкрСиббанк» 21.07.2011 з обліку у збиток та сума заборгованості ОСОБА_1 по процентах за користування кредитом списана ПАТ «УкрСиббанк» 21.07.2011 з обліку за рахунок спеціальних резервів.

Висновки експерта від 07.08.2020 № СЕ2020/136 за результатами проведення судово-економічної експертизи покладені в основу рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 на підставі договору кредиту № 1 від 20.08.2007 отримав кредит в АКІБ «УкрСиббанк» під іпотеку. Право вимоги за договором кредиту та за забезпечувальним його договором іпотеки відступлено до ПАТ «Дельта Банк», а потім до ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо».

Судовими рішеннями у справі № 712/10314/15-ц, постановленими з приводу звернення стягнення на іпотечне майно та які набрали законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконував умови кредитного договору № 1 від 20.08.2007, у зв`язку з чим станом на 31 липня 2015 року мав заборгованість.

Звернення до суду з цим позовом обумовлено тим, що за висновком експерта заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 1 від 20.08.2007 відсутня, оскільки до передачі права вимоги до ПАТ «Дельта Банк», попередній кредитор списав заборгованість за тілом кредиту у збиток, а за процентами списано з обліку за рахунок спеціальних резервів.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належного виконання боржником своїх зобов`язань.

Що стосується застосування до даних правовідносин інституту прощення боргу як підстави припинення зобов`язань, то колегія суддів виходить із таких норм чинного законодавства.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Однією з підстав припинення зобов`язання є проведення його належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання.

Постановою правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 172 затверджено Порядок відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 17 червня 2011 року № 722/19460 (далі -порядок).

Згідно з пунктом 1 порядку цей порядок встановлює правила відшкодування (списання) банками України згідно з пунктами 159.2 та 159.4 статті 159 розділу III Податкового кодексу України за рахунок створеного страхового резерву заборгованості, яка визначена безнадійною відповідно до методики, установленої Національним банком України.

Відповідно до пункту 6 порядку банк відображає в бухгалтерському обліку відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку.

Пунктом 7 порядку передбачено, що відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента.

Банк зобов`язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості.

Тобто відображення в бухгалтерському обліку відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента, а тому не свідчить про припинення зобов`язання в цій частині, зокрема шляхом прощення боргу кредитором.

З огляду на викладене, посилання у позовній заяві на те, що борг ОСОБА_1 перед ПАТ «УкрСиббанк» списано як безнадійна заборгованість, не є підставою для припинення зобов`язання ОСОБА_1 виконати належним чином обов`язок із повернення позичених коштів.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 110 ЦПК України).

Виходячи із наведених вище норм Закону, колегія суддів не погоджується з висновком експерта про те, що списана банком заборгованість є підставою для висновку про відсутність заборгованості перед банком.

Так як в даному випадку не встановлено факт належного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором, а списання боргу за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є прощенням боргу в розумінні ст. 605 ЦК України, тому підстави для визнання припиненими зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 1 від 20.08.2007 відсутні.

Правочини щодо відступлення прав вимоги до нових кредиторів позивачем не оспорювались ні шляхом подання окремого позову, ні шляхом викладення у заявленому позові підстав, які б обґрунтовували те, що новий кредитор не набув права вимоги в кредитному та іпотечному зобов`язаннях.

Тому апеляційний суд виходить із презумпції правомірності правочину, оскільки про недійсність правочинів про відступлення права вимоги позивач не заявляв та не доводив у цьому позові.

Задоволення позову судом першої інстанції є наслідком неправильного застосування судом норм матеріального права, тому рішення підлягає скасуванню на підставі ст. 376 ЦПК України.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції порушено процесуальні норми права у зв`язку з тим, що суд задовольнив позов, не замінивши відповідача на належного в порядку правонаступництва та не залучивши до участі у справі третіх осіб, то такі недоліки усунуто судом апеляційної інстанції ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16 березня 2023 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що апелянт пропустив строк для подачі апеляційної скарги. Про існування оспорюваного рішення скаржник знав в межах розгляду справи №712/4827/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» про виключення відомостей та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Вказаний позов подано 28.04.2021, до нього було додано копію оскаржуваного рішення у справі, що наразі переглядається. Уточнену позовну заяву ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» отримало 07.06.2021, що підтверджується відомостями про відстеження поштового направлення. З апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» звернулось 04.08.2021, тобто з пропуском строку.

Такі доводи колегія суддів відхиляє, оскільки в матеріалах цієї справи відсутня копія позовної заяви у справі №712/4827/21 разом із додатками, зокрема із копією рішення, що наразі оскаржується.

Інших підтверджень про те, що апелянт про існування оскаржуваного рішення дізнався поза межами строку на його оскарження, в матеріалах справи немає.

З огляду на викладене, у задоволенні позову належить відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Оскільки встановлені судом апеляційної інстанції обставин були неповно з`ясовані районним судом першої інстанції та у зв`язку із недоведеністю позивачем обставин, які мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, а також у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржуване рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Судові витрати, понесені апелянтом за звернення з апеляційною скаргою в розмірі 2305,20 грн., підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 вересня 2020 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» як правонаступника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про припинення зобов`язань - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» судові витрати в розмірі 2305,20 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 травня 2023 року.

Судді