Справа №557/371/21
Провадження №2/557/3/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судового засідання Гуменюк Н.П.

за участю представника позивача адвоката Редзеля М.М.

представника відповідача адвоката Польової Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки із нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки із нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності.

В обґрунтування позову, вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх дід ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями за заповітом, які прийняли спадщину в рівних частках були позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Таким чином позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками 1/2 частини (по 1/4 частки) житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що Підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 12 серпня 2020 року, за технічними показниками 1/2 частини житлового будинку належні ОСОБА_2 1/4, ОСОБА_1 1/4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є відокремленими, мають окремий вхід і можуть бути виділені в окремий об`єкт нерухомого майна.

А тому, просить суд, виділити ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в натурі 1/2 частку житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стороною відповідача було подано відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову.

Зокрема вказують, що законодавством не передбачена можливість виділу часток кількох співвласників в один окремий об`єкт нерухомого майна.

Також, відсутня технічна можливість виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна: з технічного паспорту від 12.08.2020 року вбачається, що об`єкт, що перебуває у частковій власності сторін спору, складається з житлового будинку, літньої кухні, сараю, господарської будівлі, погребу, гаражу-сараю, колодязя, вбиральні, огорожі.

Відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна позивачі хочуть виділити собі в натурі з об`єкта наступні приміщення: 2-1 коридор, 2-2 кухня, 2-3 коридор, 2-4 житлова кімната, 2-5 житлова кімната, а 5 ґанок, загальною площею 49,7 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м, та надвірні будівлі та споруди: літ. Б - літня кухня, літ. В - сарай, 1/2 літ. З - колодязь, 1/2 літ. К - вбиральня, №1 - огорожа (площею 43,9 кв.м.), №2 - ворота з хвірткою (площею 2,4 кв.м.), що складають цілий окремий об`єкт - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами.

Таким чином, в результаті виділу позивачі пропонують залишити відповідачам у частковій власності 2 житлові кімнати з однієї сторони будинку, позначені 1-4 та 1-3, та приміщення коридору (1-7) та комори (1-8), розташовані з іншої сторони будинку, яку позивачі хочуть виділити собі, а також господарську будівлю (літ. Е-І), погріб (літ. Ж), гараж-сарай (літ. Л-І), 1/2 колодязя (літ. З), 1/2 вбиральні (літ. К).

Таким чином, виділ за запропонованим варіантом, порушує права та інтереси відповідачів, оскільки приміщення, яке залишається, не є ізольованим повноцінним об`єктом нерухомості та втрачає своє цільове призначення в результаті такого виділу.

А тому, вважають, що фактично, відсутня технічна можливість здійснити виділ часток співвласників із вказаного домоволодіння шляхом формування окремих об`єктів нерухомого майна. Крім того, неможливо проводити виділ і залишати в частковій власності окремі будівлі - вбиральню та колодязь.

Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна не відповідає Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна: Інструкцією затверджено форму висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2), який повинен містити дані щодо того, який документ підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою із зазначенням її розміру.

На даний час земельна ділянка, на якій розташований будинок, не є сформованою і право власності чи користування на неї неоформлене.

Підсумовуючи все вищевикладене, сторона відповідача вважає, що доводи позовної заяви є безпідставними та необґрунтованими, а тому заявлені вимоги не підлягають до задоволення.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 19 березня 2021 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2021 року у вказаній цивільній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження зупинено.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 24 січня 2022 року провадження поновлено.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 22.06.2022 року, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.

У судовому засіданні представника позивача адвокат Редзеля М.М. підтримав позов з підстав, зазначених у позові, просить його задовольнити.

У судовому засіданні представника відповідача адвокат Польова Е.М. заперечувала щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов, в задоволенні позову просить відмовити. Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися.

Фактичні обставини, встановлені судом

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд становив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом 26.10.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Строкалем В.Д. на підставі заповіту №70 від 25.09.1996 р., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є спадкоємцями майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_5 , у рівних частинах по 1/4 часток житлового будинку із надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , розмір житлової площі становить 67, 1 м 2 (загальною площею 104.6 кв.м.) на земельній ділянці площею у 1000 м2 .

Вказане спадкове майно належало померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння виданого 06.12.1989 року виконавчим комітетом Гощанської районної ради Рівненської області.

На другу частину цього житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами 19.10.2000 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом Гощанською районною державною нотаріальною конторою Рівненської області на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 12.08.2020 №1652, за технічними показниками 1/2 частини житлового будинку літ. «А-1» належні ОСОБА_2 1/4, ОСОБА_1 1/4, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 є відокремленими, мають окремий вхід та можуть бути використані в окремий об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна належні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в натурі з об`єкта наступні приміщення: 2-1 коридор, 2-2 кухня, 2-3 коридор, 2-4 житлова кімната, 2-5 житлова кімната, а 5 ґанок, загальною площею 49,7 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м, та надвірні будівлі та споруди: літ. Б - літня кухня, літ. В - сарай, 1/2 літ. З - колодязь, 1/2 літ. К - вбиральня, №1 - огорожа (площею 43,9 кв.м.), №2 - ворота з хвірткою (площею 2,4 кв.м.), що складають цілий окремий об`єкт - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами.

Таким чином, в результаті виділу позивачі пропонують залишити відповідачам у частковій власності 2 житлові кімнати з однієї сторони будинку, позначені 1-4 та 1-3, та приміщення коридору (1-7) та комори (1-8), розташовані з іншої сторони будинку, яку позивачі хочуть виділити собі, а також господарську будівлю (літ. Е-І), погріб (літ. Ж), гараж-сарай (літ. Л-І), 1/2 колодязя (літ. З), 1/2 вбиральні (літ. К).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.

Відповідно до частини першої статті 355 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричиняє припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки у праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто становити окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

У частині другій статті 367ЦК України визначено, що в разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи зі змісту цієї норми, поділ є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.

Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до роз`яснень у пунктах 6 та 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 30 січня 2019 року по справі № 642/5446/14-ц зазначивши, що системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі Інструкція).

Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

За наявності самочинно збудованих (реконструйованих, перепланованих) об`єктів нерухомого майна документи щодо виділу готуються тільки після визнання права власності на них відповідно до закону (пункт 3.11 Інструкції).

Висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна №1652 від 12.08.2020 року, встановлено, що з технічної точки зору можливий поділ житлового будинку АДРЕСА_2 , проте з вказаної експертизи підтверджується, що спірний житловий будинок містить в собі, крім приміщень, що знаходяться у спільній частковій власності сторін, також і самочинно зведені приміщення, які у встановленому законом порядку не були узаконені.

Таким чином, виділ в натурі частки із спільної власності на будинок унеможливлюється наявністю самочинних об`єктів будівництва або у складі будинку, з якого визначаються частки співвласників, або у складі частки, що виділяється.

Суд звертає увагу, що у висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, відповідно до вищевказаної Інструкції, має міститись: а) кому належить об`єкт нерухомого майна; б) на підставі яких правовстановлювальних документів; в) повну технічну характеристику об`єкта нерухомого майна; г) фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями та спорудами між співвласниками; ґ) який документ підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою; д) склад новоутворених об`єктів нерухомого майна і їх адреси; е) пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об`єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з положеннями статей 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, суд позбавлений можливості за матеріалами даної справи, без проведення незалежної судово-будівельної експертизи, прийняти обґрунтоване рішення.

Суд звертає увагу, що ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2021 року у вказаній цивільній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження зупинено.

18.01.2022 року повернулись матеріали справи №557/371/21 у зв`язку з тим, що станом на 12.01.2022 рахунок вартості проведення експертизи не сплачений, відповідно до п. 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом МЮ України від 08.10.1998 №53/5, а ухвалу було залишено без виконання.

В обґрунтування своїх позовних вимог щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна позивачі долучили до позовної заяви копію Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна №1652 від 12.08.2020 року, виконаного КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації».

Проте, зазначений документ не є допустимим доказом в розумінні ст. 78 ЦПК України на підтвердження заявлених позивачами вимог, з огляду на наступне.

Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна №1652 від 12.08.2020 року виготовлено з порушеннями Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна: Інструкція щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затверджена Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року №55, визначає порядок проведення наділу часток з нерухомого майна.

Згідно з положеннями п. 3.10 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна суб`єкт господарювання, який здійснює технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, готує Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2) для укладення договору про виділ в натурі частки з об`єкти нерухомого майна або договору про виділ частки в об`єктів нерухомого майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до п. 3.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна за відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку.

Отже, Інструкція щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна прямо визначає випадки, у яких виготовляються Висновки що технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна і чітко зазначав, що за відсутності згоди всіх співвласників це питання вирішується в судовому порядку. Тобто, зазначений висновок не може слугувати доказом на підтвердження наявності технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна під час розгляду даної справи в суді, оскільки в даному випадку належним доказом має бути висновок будівельно-технічної експертизи.

Окрім того, висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна не відповідає Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна: Інструкцією затверджено форму висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2), який повинен містити дані щодо того, який документ підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою із зазначенням її розміру.

На даний час земельна ділянка, на якій розташований будинок, не є сформованою і право власності чи користування на неї не оформлене. Цей факт підтверджується копією долученого до позовної заяви Технічного господарськими будівлями паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 від 12.08.2020 року (дійсний на дату подання позову до суду), в якому на плані розташування будівель і споруд вказано, що площа земельної ділянки не підрахована в зв`язку з відсутністю меж землекористування.

Зазначене вище свідчить про те, що долучений позивачами Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна є недопустимим доказом в розумінні ст. 78 ЦПК України та не може братися до уваги судом.

Враховуючи, що право вибору способу судового захисту і розпорядження своїми правами, щодо предмету спору належить виключно позивачам, а наявні у справі докази у своїй сукупності і взаємозв`язку не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а доводи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про захист порушених їх прав у обраний ними спосіб, з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення, не можна визнати обґрунтованими.

Розподіл судових витрат

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, а позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно необхідно судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.12, 81, 200, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки із нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, відмовити повністю.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 27.03.2023.

Позивач 1: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 . РНКОПП: НОМЕР_1 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 . РНКОПП: НОМЕР_2 .

Відповідач 1: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 . РНКОПП: НОМЕР_3 .

Відповідач 2: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

С у д д я Д.В. Пацко