№ 207/2328/20
№ 2/207/20/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Єрмаковій Н.П. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 207/2328/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» , третя особа - ОСОБА_2 , про визнання іпотечного договору припиненим ,

В С Т А Н О В И В

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою , у якій просив визнати припиненим іпотечний договір № 182/Zфквіп-07 , укладений 27 квітня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , предметом іпотеки якого є будинок АДРЕСА_1 , оскільки 27 квітня 2007 року між ним та ТОВ «Український промисловий банк» , правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 183/ФК-07 , згідно якого він повинен повернути кредит у розмірі 12350 доларів США , зі сплатою відсотків за користування кредитом . У забезпечення виконання договору був укладений іпотечний договір № 182/Zфквіп-07 , предметом іпотеки є будинок АДРЕСА_1 . Його дружина ОСОБА_2 надавала згоду на укладення іпотечного договору . Він ще до 2015 року сплатив кошти за кредитом по іпотечному договору № 182/Zфквіп-07 від 27 квітня 2007 року , вважає , що всю суму за кредитом він сплатив, та є власником будинку АДРЕСА_1 . Також строк дії іпотечного договору закінчився ще 26 квітня 2017 року , але відповідач та його правонаступники вимагають у нього сплату коштів за кредитним договором , за яким вже сплачені кошти у повному обсязі , умови договору виконав . У зв`язку з чим вважає , що необхідно визнати припиненим іпотечний договір № 182/Zфквіп-07 , укладений 27 квітня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 , предметом якого є будинок АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не явився , письмово просив справу розглядати без його участі . Позовні вимоги підтримав в повному обсязі .

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без їх участі .

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не явилася , письмово просила справу розглядати без її участі . Позовні вимоги визнала .

Суд , вивчивши матеріали справи , вважає , що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що 27 квітня 2007 року між позивачем ОСОБА_1 та Товаристивом з обмеженою відповідальністю «Український промисловий Банк» було укладено кредитний договір № 182/ФКВ-07 , згідно якого ОСОБА_1 зобов`язався до 26 квітня 2017 року включно повернути кредит у розмірі 12350 доларів США , сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 11,5 % річних ( а.с. 11 - 14 ) . З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором , укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Український промисловий Банк» було укладено договір іпотеки № 182/Zфквіп-07 від 27 квітня 2007 року , згідно якого ОСОБА_1 передав в іпотеку нерухоме майно , а саме : будинок АДРЕСА_1 ( а.с. 15 - 17 ) .

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи , поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках .

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом .

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази , які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини , що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень . Суд не бере до розгляду докази , що не стосуються предмета доказування .

18 квітня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до Іпотечного договору № 182/Zфквіп-07 від 27 квітня 2007 року , згідно якого Іпотекодержателем стало ПАТ «Дельта Банк» , оскільки є правонаступником ТОВ «Український промисловий Банк» ( а.с. 18 ) .

15 липня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення прав вимоги , згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги за кредитними договорами ( а.с. 204 - 207 ) . Згідно реєтру до Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 15 липня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги за кредитним договором № 182/ФКВ-07 від 27 квітня 2007 року до ОСОБА_1 , Іпотечним договором № 182/Zфквіп-07 від 27 квітня 2007 року до ОСОБА_1 , Договором поруки № 182/Zфквіп-07 від 27 квітня 2007 року до ОСОБА_2 ( а.с. 208 - 209 , 210 , 211 ) .

Згідно ст. 11 ЦК України 2003 року підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є , зокрема , договори та інші правочини .

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України 2003 року за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України) .

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України 2003 року виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою , порукою , гарантією , заставою , при триманням , завдатком .

Згідно ст. 509 ЦК України 2003 року зобов`язанням є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно , виконати роботу , надати послугу , сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку .

Згідно ст. 526 ЦК України 2003 року зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться .

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України 2003 року якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) .

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою , порукою , гарантією , заставою , при триманням , завдатком . Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання (статті 546 ЦК України в редакції , що діяла на момент укладення договору іпотеки) .

У силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання , забезпеченого заставою , одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника , якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України) .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном , що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця , згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку , встановленому цим Законом .

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору ( ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» ) .

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах , встановлених договором або законом . Зобов`язання припиняється виконанням , проведеним належним чином ( частина перша статті 598 , стаття 599 ЦК України) .

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України) .

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України 2003 року зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах , встановлених договором або законом .

Згідно зі ст. 599 - 601 , 604 - 609 ЦК України 2003 року зобов`язання припиняються у разі : виконання , проведеного належним чином ; за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей , іншого майна тощо) ; зарахування зустрічних однорідних вимог , строк виконання яких настав , а також вимог , строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги ; за домовленістю сторін ; внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків , якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора ; поєднанням боржника і кредитора в одній особі ; неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною , за яку жодна із сторін не відповідає ; смерті фізичної особи ; ліквідації юридичної особи .

Таким чином , припинення зобов`язання можливе за умови його виконання , що проведене належним чином . Під припиненням зобов`язання розуміють припинення правового зв`язку між його сторонами , звільнення їх від прав та обов`язків , що становлять зміст зобов`язання .

Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна .

Згідно ст. 1 , 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем .

Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 Закону , відповідно до частини першої якої іпотека припиняється у разі : припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору ; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону ; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки ; визнання іпотечного договору недійсним ; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди) , якщо іпотекодавець не відновив її .

Позивач ОСОБА_1 , як на підставу позовних вимог посилається на те , що іпотека за договором припинена , оскільки він ще до 2015 року сплатив кошти за кредитом та є власником будинку АДРЕСА_1 . Також строк дії іпотечного договору закінчився ще 26 квітня 2017 року .

Разом з тим , матеріали справи не містять доказів виконання зобов`язання належним чином , що унеможливлює застосування таких юридичних наслідків , як припинення кредитного та іпотечного договорів . Твердження позивача , що зобов`язання позичальника за кредитним договором повністю виконане , є недоведеним .

У 2019 році за ПАТ «Дельта Банк» на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про те , що право вимоги за кредитним договором № 182/ФКВ-07 від 27 квітня 2007 року буде виставлено для індивідуального прожажу на відкритих торгах (аукціоні) 27 вересня 2019 року з 9.30 години до 10.00 години . Заборгованість за кредитним договором № 182/ФКВ-07 від 27 квітня 2007 року станом на 1 травня 2019 року складає 169316 гривень 72 копійки ( а.с. 19 ) .

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича , про визнання дій протиправними , визнання протиправними та скасувати рішення в частині затвердження умов продажу права вимоги , відмовлено . Рішення суду набрало законної сили .

Таким чином , позивачем ОСОБА_1 не доведено , що основне зобов`язання припинилося , у зв`язку з чим відсутні й передбачені статтею 17 Закону України «Про іпотеку» підстави для припинення іпотеки .

У постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 202/3772/19 (провадження № 61-9126св20) зазначено , що зобов`язання припиняється його виконанням , проведеним належним чином (стаття 599 ЦК) . Належним є виконання зобов`язання , яке прийняте кредитором і у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання .

У пунктах 41 - 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19) зазначено , що : «іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 , абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» , пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України) . Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах , встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України) . Однією з таких підстав , встановлених законом , є виконання , проведене належним чином (стаття 599 ЦК України) . За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання , так і зобов`язання за договором іпотеки , які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц)» .

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях .

Якщо договір іпотеки не припинено з визначених законом підстав , то усі права і обов`язки , набуті сторонами за цим правочином , повинні безперешкодно здійснюватися і є діючими до його повного виконання .

Крім того , згідно п. 6.2 іпотечного договору № 182/Zфквіп-07 від 27 квітня 2007 року договір діє до повного виконання зобов`язань , забеспечених іпотекою .

Таким чином , позивачем ОСОБА_1 не доведено наявність підстав для припинення Іпотечного договору , зокрема не надані докази сплати заборгованості ко кредитному договору , тому не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання іпотечного договору припиненим , оскільки зобов`язання за кредитним договором № 182/ФКВ-07 від 27 квітня 2007 року у повному обсязі не виконані .

Крім того , сам факт закінчення строку дії кредитного договору за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення дії договору іпотеки , який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником .

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 4 грудня 2013 року у справі №6-125цс13 та постанові Верховного Суду України від 22 жовтня 2014 року у справі №6-153цс14 .

Судом встановлено відсутність підстав для припинення іпотеки . Також судом встановлено недоведеність твердження позивача про припинення основного зобов`язання - Кредитного договору № 182/ФКВ-07 від 27 квітня 2007 року .

Таким чином , у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити у повному обсязі .

При розподілі судових витрат суд враховує , що у задоволенні позову відмовлено , тому судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача .

Керуючись ст. 11 , 13 , 76 , 77 , 81 , 509 , 526 , 530 , 546 , 575 , 598 , 1054 ЦК України 2003 року , ст. 1 , 3 , 11 Закону України «Про іпотеку» , ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» , місце знаходження : м. Київ , вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського , 8 , ідентифікаційний код юридичної особи : 38750239 , про визнання іпотечного договору припиненим , відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба