Справа №489/3058/20
Провадження №2/489/70/23
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
03 березня 2023 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань Назаровою С.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визначення часток у спадковому майні
Представник позивачки звернувся до суду з позовом, яким просив встановити розмір часток у спадковому майні 61/200 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало ОСОБА_3 , визначивши, що: ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належало 61/300 частка; ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 належало 61/1200 частки; ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , належало 61/1200 частки. Мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина. У червні 2020 року позивачка звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 61/200 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд АДРЕСА_2 . Проте, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо визначити частки в житловому будинку спадкодавця. Раніше вказане нерухоме майно належало батьку спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 були: за заповітом ОСОБА_4 , який спадщину фактично прийняв, але за життя не оформив своїх спадкових прав; за законом ОСОБА_5 , яка фактично прийняла спадщину на підставі ст.. 1241 ЦК України; ОСОБА_6 , який фактично прийняв спадщину у відповідності до ст.. 1241 ЦК України. У 2007 році ОСОБА_5 звернулася до суду для визначення часток у спільній сумісній власності на 61/100 частки домоволодіння АДРЕСА_2 . Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.06.2007 було визначено, що частки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на 61/100 частки домоволодіння АДРЕСА_2 є рівними і складають по частки (частка кожного 61/200). Таким чином, майно, яке належало ОСОБА_3 та яке складається з 61/200 частки спірного житлового будинку відійшло у спадщину: ОСОБА_5 61/1200; ОСОБА_6 61/1200; ОСОБА_4 61/300. Без визначення часток, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права.
Згідно Ухвали суду від 06 липня 2020 року провадження справі відкрито та справа призначена до розгляду.
З того часу справа перебувала на розгляді у судді Кирильчука О.І.
Згідно Розпорядження в.о. заступника керівника апарату Ленінського районного суду м. Миколаєва Бреженюк Н.С. від 14 лютого 2022 та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022 матеріали цивільної справи передано на розгляд судді Рум`янцевої Н.О.
Ухвалою суду від 16.02.2022, цивільну справу прийнято до провадження, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 20.12.2022, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки. На позовних вимогах наполягають.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Третя особа у судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Як вбачається з Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 1956 року.
З свідоцтва про право власності на житловий будинок від 08.08.2001, виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 належали на праві спільної часткової власності 61/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових споруд АДРЕСА_2 .
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.06.2007, визначено, що ідеальні частки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в праві спільної часткової власності на 61/100 частки домоволодіння АДРЕСА_2 є рівними і складають по частки (частка кожного 61/200).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на 61/200 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових споруд АДРЕСА_2 .

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є рідним сином ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

За життя, 23 липня 2005 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповідав належну йому частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд АДРЕСА_2 , сину ОСОБА_4 .

Вказаний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Юрловою Т.Г., зареєстровано в реєстрі за № 1597.

28 березня 2006 року ОСОБА_4 звернувся до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно довідки житлово-експлуатаційної контори № 10 ЖКП ММР «Південь» від 01.02.2012 за вих. № 407, ОСОБА_3 був зареєстрований з 09.02.1952 по 14.11.2005 за адресою: АДРЕСА_1 . На цей день разом з ним були зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 .

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 251/2006 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 .

Представник позивача в своєму позові зазначає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фактично прийняли спадщину по 61/1200 обов`язкової частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд АДРЕСА_2 , у відповідності до ст. 1241 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд АДРЕСА_2 .

ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1980 року, свідченням чого є свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 .

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , ОСОБА_7 є рідним сином ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_7 звернувся до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки житлово-експлуатаційної контори № 10 ЖКП ММР «Південь» від 14.12.2011 за вих. № 5286, ОСОБА_8 був зареєстрований з 31.01.1974 по 29.04.2011 за адресою: АДРЕСА_1 . На цей день разом з ним були зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 .

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 633/2011 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 .

З Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 , вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 липня 1983 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд АДРЕСА_2 .

28 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулися до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори Токіой І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.06.2020 за вих. № 746/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки, зокрема, неможливо визначити частки в житловому будинку спадкодавця.

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 42/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Згідно довідки КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 02.09.2020, ідеальні частки співвласників у домоволодінні АДРЕСА_2 до перерахунку станом на 28.12.2012 складали: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних частках по 61/100 кожному, та ОСОБА_11 належало 5/100 часток, а після перерахунку часток стали складати: ОСОБА_3 46/100, ОСОБА_5 46/100, ОСОБА_11 8/100.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.07.2021, встановлено, що частка в праві спільної часткової власності в житловому будинку АДРЕСА_2 , після перерахунку складає померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 46/100, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 46/100, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_11 8/100.

Рішення суду набрало законної сили 21 серпня 2021 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.10.2020, в якій нотаріус повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю визначення часток в праві спільної часткової власності на майно, яке залишилося після виділення в окрему адресу частки житлового будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положення ст. 1226 ЦК України, передбачає, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5).

Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., де зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності.

При встановленні розміру часток, суд виходить з того, що на момент смерті ОСОБА_3 належало 61/200 частка домоволодіння в АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями після його смерті є син ОСОБА_12 за заповітом, дружина ОСОБА_13 (обов`язкова частка спадщини в порядку ст. 1241ЦК України), син ОСОБА_14 (обов`язкова частка спадщини в порядку ст. 1241 ЦК України). Ві спадкоємці померли не встигнувши оформити спадщину у встановленому законодавством порядку, але є такими, що фактично прийняли спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини (вказаний факт підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 від 01.02.2012 (а.с. 55)).

Стаття 1241 ЦК України встановлює, що обов`язкова частка у спадщині визначається в розмірі половини від тієї частки, яка б належала кожному зі спадкоємців, що мають право на неї при спадкуванні за законом, незалежно від змісту заповіту.

Таким чином, у ОСОБА_15 ця частка склала би 61/1200; у ОСОБА_16 також 61/1200 (1/2 частина від 61/600 (61/200 поділена на трьох спадкоємців), у ОСОБА_17 ця частка склала би 61/300 (61/200 поділена на трьох спадкоємців).

Виходячи із законодавчо встановленої рівності часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, відсутності іншої домовленості між ними, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 142, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визначення часток у спадковому майні задовольнити.

Визначити розмір часток в праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , а саме:

ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належало 61/300 частка;

ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 належало 61/1200 частка;

ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 належала 61/1200 частка.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено «03» травня 2023 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева