Справа № 148/1440/20
Провадження № 22-ц/801/591/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15 березня 2023 рокуСправа № 148/1440/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори Тульчинського нотаріального округу Сухомлин Оксани Анатоліївни, про визнання незаконним, скасування наказу щодо затвердження проекту землеустрою, передачі земельної ділянки, скасування державної реєс-трації земельної ділянки; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки; визнання протиправним, скасування рішення державного реєстратора; припинення у Держав-ному реєстрі речових прав на нерухоме майно права приватної власності на земельну ділян-ку, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивачів ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, за участі тих же третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відпові-дачів за тими ж самими позовними вимогами, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , його представниці адвокатки Чернілевської Руслани Віталіївни на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2023 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга позивача ОСОБА_6 , його представниці адвокатки Чернілевської Р. В. на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2022 року.

Ухвалою апеляційного суду від 01 березня 2023 вказана апеляційна скарга залишалася без руху із наданням скаржникам десятиденного строку з дня отримання копії цієї ухвали для подання суду апеляційної інстанції, при бажанні, заяви на поновлення процесуального стро-ку для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням поважних для цього причин та надання оригіналу квитанції про доплату у дохід держави судового збору у розмірі 17080,20 гривень ( сімнадцять тисяч вісімдесят гривень 20 коп. ).

13 березня 2023 року адвокаткою Чернілевською Р. В. на виконання вимог вказаної ухвали апеляційного суду подана заява про усунення недоліків, де, зокрема, нею порушуєть-ся питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Дане клопотання обґрунтоване, тим, що вона хоч і є представником одночасно обох пози-вачів, проте кожен із них є самостійним, незалежним учасником цивільного процесу, тому неможливо пов`язувати початок перебігу строку на апеляційне оскарження рішення Сосно-вим П. М. із датою отримання такого рішення іншим позивачем. У судовому засіданні 27 грудня 2022 року позивачі присутні не були, як і їх представниця ОСОБА_7 , тому вони очікували письмове рішення суду. ОСОБА_7 рішення суду першої інстанції взагалі не отримувала ані у кабінеті «Електронний суд», ані окремо на її електронну пошту. Натомість ОСОБА_2 копію судового рішення отримав 26 січня 2023 року та вважав, що має право на подання апеляційної скарги до 25 лютого 2023 року, за цей же час ним мало бути прийняте рішення чи скористатися своїм суб`єктивним правом, повідомити свого представника про намір подати апеляційну скаргу, здійснити дії щодо сплати визначеного законом судового збору. У свою чергу адвокатка звертає увагу суду на запровадження воєн-ного стану та постійні відключення електроенергії, що тривали у м. Вінниці протягом січня 2023 року, а також на самостійне утримання нею двох дітей, що мало вагомий вплив на обсяги роботи, яку необхідно було виконати, самостійно ускладнювало швидке опрацювання матеріалів, вчинення процесуальних дій та підготовку апеляційної скарги. Разом із тим, щодо сплати на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 01 березня 2023 року судового збору у визначеному розмірі, у вищезазначеній заяві адвокаткою вказується, що з огляду на зміст цієї ухвали суду та розрахованого розміру судового збору скаржниками подається уточнена апеляційна скарга у новій редакції. Зі змісту уточненої апеляційної скарги слідує, що ними оскаржується судове рішення не повністю як у первісній апеляційній скарзі, а лише у частині відмови у задоволенні позовних вимог саме ОСОБА_2 . Відповідно розрахун-ком скаржників, проведеним на свій розсуд, визначений судовий збір у розмірі 6760,80 гри-вень, який, на їхню думку, саме у такій сумі підлягає доплаті у дохід держави. Суду наданий оригінал квитанції на підтвердження зазначеної оплати.

Дослідивши, ретельно проаналізувавши та оцінивши наведені скаржницею доводи з поважності пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що підстави, зазначені нею для поновлення строку на оскарження судового рішення не можуть бути визнані поважними, достатніми та об`єктивними для задоволення клопотання про поновлення цього процесуального строку.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упро-довж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирі-шить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанції є скла-довою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням права на апеляційний пере-гляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена у належній судовій процедурі та формалізована у судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його у повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення у правах за допомогою право-суддя, яке відповідає вимогам справед-ливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції.

Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення ста-виться у залежність від положень процесуального закону.

Частиною першою статті 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інте-реси та ( або ) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до положень статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи ( вирішення питання ) без повідомлення ( виклику ) її учасників, зазначений строк об-числюється з дня повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропуще-ного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протя-гом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскар-ження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випад-ків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною першою статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено немож-ливість такого поновлення.

Зі змісту статті 354 ЦПК України слідує, що клопотання про поновлення строку по-дання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. Причому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не зале-жать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труд-нощами для вчинення процесуальних дій. ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оці-нює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотиво-ваний висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Так з матеріалів справи слідує, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене 27 грудня 2022 року за відсутності учасників справи, зокрема, скаржника ОСОБА_2 та його представниці ОСОБА_7 . Згідно встановлених обставин та наданих адвокаткою доказів, копію оскаржуваного рішення суду від 27 грудня 2022 року вона дійсно самостійно не отримувала. Однак копія судового рішення була направлена ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку та отримана ним 13 січня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( т. 4 а. с. 79 ). Таким чином, належить стверджувати про неправдивість інформації скаржників щодо отримання судового рішення від 27 грудня 2022 року лише 26 січня 2023 року. При цьому слід зазначити, що апеляційним судом в ухвалі від 01 березня 2023 року наголошувалося на наявності у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме копії рішення суду від 27 грудня 2022 року, та ставилися під сумнів мотиви клопотання про поновлення строку з цих підстав. Втім адвокатка Чернілевська Р. В. у заяві на виконання вимог судової ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у більш розгорнутій формі уточнила раніше зазначені нею причини пропуску строку та доповнила їх обставинами, які пов`язані із введенням в Україні воєнного стану, відключеннями електроенергії.

Суд критично оцінює посилання скаржниці на введення воєнного стану, оскільки це не впливає на перебіг процесуальних строків у справі, встановлений судом або законом строк не зупиняється і продовжує свій перебіг після впровадження воєнного стану. Судам рекомен-довано виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення процесуальних строків та, по можливості, продовжу-вати їх щонайменше до закінчення воєнного стану. Із даних рекомендацій слідує, що введен-ня воєнного стану фактично визнається поважною причиною пропуску строку. Однак реко-мендується утриматися від такого безумовного висновку та враховувати обставини пропуску строку у їх сукупності, оскільки факт збройної агресії проти України та введення воєнного стану може не бути безумовно поважною підставою для поновлення строку абсолютно в усіх випадках.

Так, Верховний Суд наголошує, що питання поновлення процесуального строку у ви-падку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирі-шується у кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не мо-же бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, які виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконан-ня учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (ухвала Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 127/2897/13-ц).

Посилання скаржниці на застосування аварійних відключень електроенергії, тривалу відсутність електропостачання також не можуть бути обґрунтованою підставою для понов-лення строку на апеляційне оскарження, оскільки судочинство в Україні продовжує здійсню-ватися у встановленому Законом порядку. При цьому належить мати на увазі, що в Україні не мало місця повне припинення роботи комунальних служб та поштового зв`язку, а напи-сання документів не потребує обов`язкового використання електричної енергії. При цьому, жодного доказу з приводу об`єктивної неможливості своєчасного направлення ( подання ) скарги в суд у цих підставах не зазначено. Натомість сторона у справі, яка отримала копію рішення суду, зважаючи на воєнний стан, теж зобов`язана ураховувати ці обставини і діяти більш оперативно при намірах оскаржити судове рішення. За наявних фактичних обставин апеляційний суд вважає, що у скаржників об`єктивно було достатньо часу для подання апе-ляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зо-бов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосу-ються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволі-канням у розгляді справи, а також максимально використовувати усі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Також Європейський суд з прав люди-ни у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Інші поважні підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду не наведені, а особисті обставини приватного життя адвокатки такими бути також не можуть.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд не убачає порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у цій ситуації, оскільки право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. У свою чергу право на оскарження судового рішення також обмежене установленим строком на апеляційне чи касаційне оскарження. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елемен-тів - принципу правової визначеності.

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реа-лізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Євро-пейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обста-вини справи ( справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо ).

Згідно положень частини четвертої статті 357 ЦПК України якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 358 ЦПК України суд апеля-ційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскаржен-ня або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , його представниці адвокатки Чернілевської Р. В. слід відмовити, оскільки наве-дені ними підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду є неповажними.

Щодо уточненої апеляційної скарги ОСОБА_2 та його представниці, поданої ра-зом із заявою про усунення недоліків, то зважаючи, що суд дійшов висновку про необхід-ність відмовити у відкритті апеляційного провадження, вчинення процесуальних дій щодо такої уточненої скарги є неможливим.

За викладених обставин, керуючись нормами статей 354, 356 - 358 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповіда-чів - Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, нотаріуса Туль-чинської державної нотаріальної контори Тульчинського нотаріального округу Сухомлин Оксани Анатоліївни, про визнання незаконним, скасування наказу щодо затвердження проек-ту землеустрою, передачі земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ді-лянки; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки; визнання проти-правним, скасування рішення державного реєстратора; припинення у Державному реєстрі ре-чових прав на нерухоме майно права приватної власності на земельну ділянку, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, за участі тих же третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів за тими ж самими позовними вимогами, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , його представниці адвокатки Чернілевської Руслани Віталіївни на рішення Тульчинсь-кого районного суду Вінницької області від 27 грудня 2022 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її постановлення і з цієї дати протягом тридцяти днів вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя - доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

В. П. Рибчинський