Справа № 750/1716/23
Провадження № 2/750/540/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Мойсієнко К.А.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

08 лютого 2023 року Комунальне підприємство «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради звернулося до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути в солідарному порядку заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка утворилася за період з 01.11.2019 по 01.02.2023 у сумі 24257 грн. 61 коп.

Обґрунтовано позов тим, що Комунальне підприємство «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для суб`єктів усіх форм власності. ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є споживачами послуг, які надавалися позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, відповідачі своєчасно і в повному обсязі не здійснювали плату за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка ними в добровільному порядку не погашена.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали до суду відзиви на позовну заяву, в яких заперечували щодо стягнення з них заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки у вказаний період вони своєчасно та у повному обсязі оплатили надані послуги відповідно до своєї частки (1/5). Також ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заперечували щодо солідарного обов`язку по сплаті за надані послуги, оскільки у квартирі лічильників обліку води не має і плата за послуги з водопостачання та водовідведення нараховується окремо на кожну зареєстровану особу в рівних частинах. Крім того, хоча всі відповідачі проживають у одній квартирі, але спільного господарства не ведуть, вони не є членами однієї сім`ї, а більшість з них мають окремо свої сім`ї та своїх дітей. У своїх відзивах відповідачі також зазначили, що у період з 01.11.2019 по 17.03.2021 нараховувалась плата ще на одну особу покійну ОСОБА_6 , яка проживала та була зареєстрована у вказаній квартирі.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кручек О.О. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки в солідарній заборгованості, яка становить 24257 грн. 61 коп., відповідач сплатила свою 1/5 частину боргу в розмірі 1851 грн. 52 коп. Крім того, у відзиві зазначено, що всі відповідачі не проживають однією сім`єю та не мають спільного бюджету, що має бути враховано при визначенні частки у спільному зобов`язанні, з урахуванням вже сплачених часток кожним з відповідачів.

Також, представник відповідача просила застосувати строки позовної давності.

Інші відповідачі відзивів на позов не подали.

Представник позивача подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому підтримала позовні вимоги та зазначила, що відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка є комунальною власністю, а тому несуть солідарний обов`язок за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Щодо посилань відповідачів з приводу оплати проведених нарахувань у період з 01.11.2019 по 17.03.2021 на покійну ОСОБА_6 , представник позивача зазначила, що всі зареєстровані у вказаній квартирі мають родинні відносини, а тому, відповідно до ст. 1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки постійно проживали із спадкодавцем.

Представник позивача у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов підтримує. Також, представник позивача подала до суду деталізований розрахунок суми заборгованості та історію оплат послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою реєстрації відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечували проти стягнення з них заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнала частково, просила врахувати сплачені нею кошти та зобов`язалася провести звірку розрахунків з позивачем, у зв`язку з чим судом було оголошено перерву в судовому засіданні та надано відповідачу можливість провести звірку з наданням позивачу квитанцій про оплату послуг у заявлений у позові період.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти стягнення з неї заборгованості, її представник адвокат Кручек О.О. подала до суду відзив на позовну заяву. Також вони просили застосувати строки позовної давності. Крім того, відповідач ОСОБА_1 зобов`язалася провести звірку розрахунків з позивачем за надані послуги, надавши квитанції про оплату у заявлений у позові період.

Відповідач ОСОБА_5 у судові засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи по суті повідомлялась завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення відповідачів, представника відповідача ОСОБА_4 та дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення для об`єктів усіх форм власності.

Відповідачі є споживачами вказаних послуг, які надає позивач за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана квартира є комунальною власністю, лічильників обліку води у квартирі немає.

Згідно копії довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 4352 від 10.08.2022 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 8).

01 листопада 2022 року Деснянським районним судом м. Чернігова було видано судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.12.2019 року по 01.10.2022 року в сумі 20653 грн. 10 коп.

Ухвалою Деснянського районного суду від 15 листопада 2022 року вказаний судовий наказ скасовано (а.с. 9).

Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (стаття 67 Житлового кодексу України).

Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

При цьому, статтею 64 Житлового кодексу України визначено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ. Зокрема, цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 зазначеного Закону до комунальних послуг належать, зокрема, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, зокрема, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Також, частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Пунктом 37 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690, встановлено, що оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на споживачів покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем надавалися відповідачам послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Однак, відповідачі свої зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг належним чином та в повному обсязі не виконували, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01.11.2019 по 01.02.2023 у сумі 24257 грн. 61 коп. (а.с. 7).

При цьому, як вбачається з детального розрахунку заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та з`ясовано судом у судовому засіданні, нарахування за ці послуги в спірний період здійснювалося позивачем з урахуванням зареєстрованих осіб, в тому числі і на ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , і в заборгованість позивачем включено також суму за оплату наданих послуг в розмірі 3155 грн. 01 коп., яка нараховувалася на неї (а.с. 69).

Згідно історії оплат за адресою: АДРЕСА_1 , наданої представником позивача, відповідач ОСОБА_1 за період з 01.11.2019 по 01.02.2023 оплатив вартість наданих позивачем послуг на загальну суму 8288 грн. 46 коп.; відповідач ОСОБА_2 за період з 01.11.2019 по 01.02.2023 оплатив 8408 грн. 78 коп. (а.с. 68).

За підрахунком відповідача ОСОБА_1 , що наданий до відзиву на позовну заяву, ним за період з 01.11.2019 по 31.01.2023 сплачено за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення 8572 грн. 71 коп. та надано копії квитанцій на підтвердження таких оплат (а.с. 29-37).

За підрахунком відповідача ОСОБА_2 , що наданий до відзиву на позовну заяву, ним за період з 01.11.2019 по 30.06.2023 сплачено за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення вже 10114 грн. 28 коп. (тобто оплату проведено на перед) та надано копії квитанцій на підтвердження таких оплат (а.с. 47-51).

Відповідно до розрахунку заборгованості нарахування на 1 особу в період з 01.11.2019 по 01.02.2023 становить 8511 грн. 11 коп.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в повному обсязі оплатили послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які нараховуються окремо на кожну зареєстровану особу в рівних частинах.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звірки оплат за надані позивачем послуги не провели, хоча в судовому засіданні 14 травня 2023 року відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_3 просили надати час для проведення такої звірки та зобов`язалися її провести, у зв`язку з чим судом було оголошено перерву до 05 травня 2023 року.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 суду повідомила, що звірка рахунків не була проведена.

Інші відповідачі інформації суду про здійснення ними звірки з позивачем, не надали.

З інформації КП «Чернігівводоканал», наданої 25.04.2023 на запит суду, вбачається, що відомості щодо проведених оплат за спожиті послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 01.11.2019 по 01.02.2023, наведені у розрахунку за особовим рахунком № НОМЕР_1 . Відомостями про особу платника сплачених сум за спожиті послуги, КП «Чернігівводоканал» не володіє. Додатково, після надання відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 копій квитанцій по оплаті за спожиті послуги, у період з 01.11.2019 по 01.02.2023, були надані відомості щодо проведених оплат, які наведені в історії оплат послуг за особовим рахунком № НОМЕР_1 , із зазначенням сплачених сум ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно до наданих ними квитанцій.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом .

Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Враховуючи, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не в повному обсязі здійснювали оплату наданих позивачем послуг, суд знаходить підстави для солідарного стягнення з них заборгованості за надані позивачем послуги за вказаний у позові період.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, яка нараховувалася відповідно до тарифів у спірний період на ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки така заборгованість має стягуватися відповідно до положень статей 1216, 1281, 1282 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення без урахування заборгованості, яка була нарахована на покійну ОСОБА_6 в сумі 3155 грн. 01 коп.

Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 21102 грн. 60 коп. (24257 грн. 61 коп.-3155 грн. 01 коп.=21102 грн. 60 коп.).

Щодо застосування строків позовної давності, про які заявила у відзиві на позовну заяву представник відповідача - ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя, четверта статті 267 Цивільного кодексу України).

Спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачами наданих позивачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Як вже зазначалося, Пунктом 37 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690, встановлено, що оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 Цивільного кодексу України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 Цивільного кодексу України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, висловленого у постановах від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15, та від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц, про те, що подання кредитором (зокрема виконавцем послуг) в порядку, передбаченому ЦПК України, заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності.

У даному випадку мало місце скасування судового наказу і звернення позивача з позовом про стягнення заборгованості за надані ним послуги.

Таким чином, подання позивачем заяви про видачу судового наказу не перервало загальної позовної давності, остання не спливла до тих щомісячних платежів, від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом не минуло 3 роки.

Частиною п`ятою статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Враховуючи, що судом 01 листопада 2022 року було видано судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.12.2019 по 01.10.2022 в сумі 20653 грн. 10 коп. і скасований він лише 15 листопада 2022 року, позивач із заявою про видачу судового наказу звернувся в межах строку позовної давності і мав законне очікування, що судовий наказ буде виконуватися, а тому суд з урахуванням викладеного вважає, що строк позовної давності позивачем в даному випадку не пропущено, у зв`язку з чим порушене право позивача підлягає захисту.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 систематично та в повному обсязі сплачували за надані позивачем послуги, що нараховувалися на зареєстрованих у приміщенні осіб, у зв`язку з чим КП «Чернігівводоканал» не звертався із заявою про видачу судового наказу щодо цих споживачів, таким чином підстав для стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суд не вбачає, а тому в частині вимог позивача до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слід відмовити.

У зв`язку з частковим задоволенням позову, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 289, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради (місцезнаходження юридичної особи: вул. Жабинського, 15, м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи - 03358222) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ), ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ) задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.11.2019 по 01.02.2023 у сумі 21102 грн. 60 коп. (двадцять одну тисячу сто дві грн. 60 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради по 778 грн. 27 коп. з кожного у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.05.2023.

Суддя