233 Справа № 233/1899/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючої - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Тевосової Л. Р., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (представник - адвокат Варбан Олександр Валентинович) «про визначення 1/2 частки у спільній сумісній власності квартири»,

У С Т А Н О В И В:

Судовою ухвалою від 28.05.2021 відкрито провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 «про визначення 1/2 частки у спільній сумісній власності квартири» (а.с.25, т.1).

Судовою ухвалою від 16.09.2021 прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про визнання права власності на нерухоме майно та поділ спільного майна подружжя» (справа № 233/4265/21) до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 (справа № 233/1899/21), вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження із вимогами за первісним позовом; справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначивши до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.126-127, т.1).

Судовою ухвалою від 14.12.2021 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні (а.с.195-196, т.1).

Розгляд справи розпочатий по суті.

Судовою ухвалою від 18.05.2022 зустрічну позовну заяву залишено без розгляду, в іншій частині розгляд справи продовжено (а.с.2-3, т.2).

Судовою ухвалою від 23.11.2022 (а.с.44-45, т.2) залучено до участі в розгляді справи ОСОБА_1 як правонаступника позивача ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 - на а.с.34 зворот, 58, 66, т.2).

Після залучення правонаступника позивача справа до розгляду у судовому засіданні призначалася кілька разів.

У чергове судове засідання, призначене на 21.03.2023 сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. У розгляді справи оголошено перерву до 11.04.2023, сторонам роз`яснено право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, а також позивачці - про можливі наслідки її чергової неявки у судове засідання у виді залишення позову без розгляду (судова ухвала про оголошення перерви - на а.с.121-122, т.2).

У судове засідання 11.04.2023 сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином: позивачка - поштовим відправленням рекомендованим листом з повідомленням, а також на адресу електронної пошти (а.с.123, т.2), сторона відповідачки - на адресу електронної пошти як відповідачки, так і представника відповідачки ОСОБА_4 (а.с.124-125, т.2). У розгляді справи оголошено перерву до 11.05.2023, сторонам роз`яснено право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, а також позивачці - про можливі наслідки її чергової неявки у судове засідання у виді залишення позову без розгляду (судова ухвала про оголошення перерви - на а.с.131-132, т.2).

У судове засідання 11.05.2023 сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином:

позивачка - поштовим відправленням рекомендованим листом з повідомленням за трьома відомими суду адресами:

- зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , - (копія паспорта серії НОМЕР_2 - на а.с.36, т.2);

- місця проживання за довідкою ВПО: АДРЕСА_2 , (відомості Нацсоцслужби від 24.01.2023 - на а.с.95, т.2);

- фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 (заява позивачки - на а.с.96, т.2)) - а.с.137, т.2,

а також на повідомлену позивачкою адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 (заява позивачки - а.с.96, т.2) - а.с.133, т.2;

сторона відповідачки - через підсистему Електронний суд (скріншот підтвердження отримання в ЕС - на а.с.135-136, т.2).

Вирішуючи питання можливості розгляду справи у відсутність сторін, суд дістає висновку про те, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду за таких підстав:

Згідно зі статтею 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою (ч.1). Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2). Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик (ч.3). Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (абз.1 ч.6). У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (п.2 ч.7).

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (ч.8). За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч.13).

Статтею 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку … (ч.1). Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду (ч.2). Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії (ч.3). У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч.4). Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом (ч.10).

Відповідно до статті 131 ЦПК Україна учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ч.1). Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду (ч.2). Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч.3).

Статтею 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1). Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними (п.п.1,2 ч.2). У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (ч.5).

За приписами п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

Про судові засідання, призначені на 21.03.,11.04.,11.05.2023, позивачка повідомлялася судом шляхом надсилання судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення на всі наявні у матеріалах справи адреси місця проживання/перебування позивачки, у тому числі на повідомлену нею окремою заявою (а.с.96, т.2) адресу фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 , а також на зазначену позивачкою адресу електронної пошти - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.96, т.2).

Судові повістки повернуті до суду з довідками відділення поштового зв`язку про причину повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».

Законодавчо покладеного на сторони обов`язку поінформувати суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження), так само і обов`язку повідомити суд про причини неявки у судові засідання та причини неможливості прийняти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, позивачка не виконала, відповідних заяв від неї до суду не надходило.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

За положеннями ст.ст. 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16.02.2017).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18).

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 в Україні введений воєнний стан, який на теперішній час продовжено.

Формально введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства. Зокрема, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України (стаття 12-2), скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється (стаття 26).

Після залучення ОСОБА_1 до участі в розгляді справи як правонаступника позивача ОСОБА_3 судовою ухвалою від 23.11.2023 позивачка жодного разу провадженням у справі не поцікавилася, незважаючи на неодноразові роз`яснення судом щодо можливих способів прийняття нею участі у судовому засіданні, будь-яких заяв з цього приводу від неї до суду не надходило, що суд розцінює умисним затягуванням позивачкою розгляду справи, і внаслідок чого суд позбавлений можливості ухвалити рішення по суті заявлених вимог.

З огляду на встановлені судом обставини та відповідні ним підстави, суд дістає висновку про наявність законодавчо визначених підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Такі висновки суду відповідають позиції Великої Палати Верховного Суду за постановою від 12 січня 2023 року по справі № 9901/278/21.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи. Зазначені наслідки настають, як зазначалося вище, незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Разом з тим, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч.2 ст.257 ЦПК України), що виключає порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.223 ч.5, 257 ч.1 п.3 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання за довідкою ВПО: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ) до

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 )

«про визначення 1/2 частки у спільній сумісній власності квартири» залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя