Справа № 127/6517/23
Провадження № 2-о/127/129/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Невмиваки Я.І.,

розглянувши у відкритому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи ГУПФУ в Запорізькій областізвернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить встановити факт, що військовий квиток серії НОМЕР_1 від 13.06.1997 та диплом серії НОМЕР_2 від 20.07.1994, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява мотивована тим, що при здійсненні запису у його військовому квитку серії НОМЕР_1 від 13.06.1997 та дипломі Серії НОМЕР_2 від 20.07.1994, допущено помилку при зазначенні його прізвища та ім`я, а саме: на першій та на подальших сторінках військового квитка його прізвище та ім`я зазначено як « ОСОБА_2 », на першій сторінці диплому, його прізвище та ім`я зазначено як ОСОБА_3 « ОСОБА_4 », хоча відповідно до паспортних даних прізвище, ім`я та по-батькові заявника ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що у військовому квитку серії НОМЕР_1 від 13.06.1997 та дипломі Серії НОМЕР_2 від 20.07.1994 здійснено помилку в написанні прізвища, ім`я заявника, у призначенні йому пенсії по інвалідності заінтересованою особою по справі йому було відмовлено та не зараховано до страхового стажу період його навчання з 01.09.1993 по 20.07.1994 та період проходження військової служби з 16.09.1997 по 19.12.1998. Крім того, заявник зазначає, що при настанні будь-яких інших фактів чи подій, що не залежатимуть від нього, у разі пред`явлення військового квитка та диплому до відповідних органів, підприємств чи установ, у нього можуть виникнути перешкоди, труднощі та інші обставини, які викликатимуть сумнів, що данні документи дійсно належать йому, ОСОБА_1 . Вищезазначене і стало підставою для звернення з даною заявою до суду для встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, судовий розгляд проводити за його відсутності.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце судового розгляду заінтересована особа двічі повідомлена судом завчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (повістки). (а.с. 56,64).

Свою позицію по справі заінтересована особа не висловила, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи на розгляд суду не внесла.

За таких обставин суд вирішив розглядати заяву у відсутність учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зважаючи на зміст заяви ОСОБА_1 , приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник відповідно до паспорта серії НОМЕР_3 , який видано на його ім`я Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області 06.04.1999, свідоцтва про одруження серія НОМЕР_4 від 07.06.2003, тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_5 , та довідки від 26.08.2022 № 509- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, прізвище, ім`я, по-батькові заявника зазначено « ОСОБА_1 » (а.с. 6,7,28,29).

Відповідно до запису у військовому квитку серії НОМЕР_1 від 13.06.1997 прізвище та ім`я заявника зазначено як « ОСОБА_2 », а в дипломі серії НОМЕР_2 від 20.07.1994, прізвище, ім`я заявника зазначено ОСОБА_3 « ОСОБА_4 ». У двох наведених документах по батькові заявника зазначено вірно « ОСОБА_5 » (а.с.8-27).

Розбіжності у написанні прізвища та ім`я заявника у військовому квитку серії НОМЕР_1 від 13.06.1997 та дипломі Серії НОМЕР_2 від 20.07.1994, виникла в результаті допущення помилки при внесенні запису у вказані документи. Наведене зумовлює перешкоди у реалізації прав заявника на пенсійне забезпечення та зумовлює складності у підтвердженні стажу роботи, що враховується при призначенні пенсії. Крім того, допущенні помилки при написанні його прізвища та імені у вказаних документах, при настанні будь-яких інших фактів чи подій, у разі пред`явлення військового квитка та диплому до відповідних органів, підприємств чи установ, викликатиме сумніви, що данні документи дійсно належать йому, ОСОБА_1 , а в позасудовому порядку встановити факт належності наведених правовстановлюючих документів, в заявника можливості не має.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У статті 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

У судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Встановлення цього факту, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому в подальшому реалізувати своє право на пенсійне забезпечення.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Заявником надано достатньо доказів на підтвердження викладених обставин, а заінтересованими особами не спростовано доводи, викладені у заяві.

Таким чином, у суду не виникає сумніву у тому, що військовий квиток серії НОМЕР_1 від 13.06.1997 та диплом серії НОМЕР_2 від 20.07.1994, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення даного юридичного факту за рішенням суду породжує для заявника певні правові наслідки.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 263-265, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа- задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме що військовий квиток серії НОМЕР_1 від 13.06.1997 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме що диплом серії НОМЕР_2 від 20.07.1994, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, 158 Б, .

Суддя: