Справа № 522/7790/18
Провадження № 6/522/8/23
У Х В А Л А

23 березня 2023 року Приморський районний суд м. Одеса в складі:

головуючого- судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судових засідань Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Данилюка Андрія Борисовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Данилюк А.Б., який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 522/7790/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Заява обґрунтована тим, що у травні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2 тис.500 грн. на кожну дитину, зі всіх видів заробітку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову, з 05.05.2018 року та до досягнення ними повноліття.

20 вересня 2018 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання вищевказаного судового рішення видано стягувачу виконавчий лист.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 15.08.2018 року - залишено без задоволення.

28.12.2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив суд заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2018 року скасувати та постановити нове, яким позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2 тис.500 грн. на кожну дитину, зі всіх видів заробітку, щомісячно починаючи з дня предявлення позову, з 05.05.2018 року та до досягнення ними повноліття - задовольнити частково та стягнути ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2018 року - змінено в частині суми стягнутих аліментів та зменшено їх розмір до 1 660,00 грн. на кожну дитину. В решті рішення залишено без змін.

Постановою старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савченко Світланою Володимирівною від 07 листопада 2022 року ВП № 70151273 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2500,00 на кожну дитину, зі всіх видів заробітку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову, з 05.05.2018 року та до досягнення ними повноліття.

Заявник з урахуванням того, що заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2018 року змінене постановою Одеського апеляційного суду від 11 червня 2019 року в частині розміру аліментів, вважає виконавчий лист, виданий Приморським районним судом м. Одеси від 20 вересня 2018 року таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання з`явився представник заявника адвокат Данилюк А.Б., який підтримав вказану заяву та просив її задовольнити.

Позивач у справі ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялася в належним чином. Будь-яких клопотань, заяв чи інших процесуальних документів не надавалося.

Суд, розглянувши вищевказану заяву дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у травні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2 тис.500 грн. на кожну дитину, зі всіх видів заробітку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову, з 05.05.2018 року та до досягнення ними повноліття.

20 вересня 2018 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання вищевказаного судового рішення видано стягувану виконавчий лист.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 15.08.2018 року - залишено без задоволення.

28.12.2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив суд заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2018 року скасувати та постановити нове, яким позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2 тис.500 грн. на кожну дитину, зі всіх видів заробітку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову, з 05.05.2018 року та до досягнення ними повноліття - задовольнити частково та стягнути ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2018 року - змінено в частині суми стягнутих аліментів та зменшено їх розмір до 1 660,00 грн. на кожну дитину. В решті рішення залишено без змін.

24 жовтня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до Першого Суворовського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) з заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савченко Світланою Володимирівною від 07 листопада 2022 року № 70151273 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2500,00 на кожну дитину, зі всіх видів заробітку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову, з 05.05.2018 року та до досягнення ними повноліття.

Суд з урахуванням того, що заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2018 року змінене постановою Одеського апеляційного суду від 11 червня 2019 року в частині розміру аліментів, вважає виконавчий лист, виданий Приморським районним судом м. Одеси від 20 вересня 2018 року таким, що не підлягає виконанню.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. (ч. 1ст. 431 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ст. 432 ЦК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувана та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувана і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав його помилкової видачі, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване.

Як роз`яснено у Інформаційному листі, підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25 вересня 2015 року необхідно звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження.

Згідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

За вказаних обставин суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 12, 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Данилюка Андрія Борисовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий лист по справі № 522/7790/18, виданий 20.09.2018 року Приморським районним судом м. Одеси таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали складено 27.03.2023.

Суддя Р. Д. Абухін

23.03.2023