Ухвала

22 березня 2023 року

м. Київ

справа №761/15816/22

провадження № 22-ц/824/7682/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 січня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» Луньо Іллі Вікторовича про скасування наказу в частині, зміну дати звільнення, зобов`язання вчинити дії, стягнення заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про скасування наказу в частині, зміну дати звільнення, зобов`язання вчинити дії, стягнення заробітної плати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 січня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 16 березня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Частинами третьою та четвертою статті 356 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

В частині четвертій статті 62 ЦПК України зазначено, що повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Як убачається з апеляційної скарги, остання підписана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , який на підтвердження своїх повноважень діяти в інтересах ОСОБА_1 надав лише копії договору про надання правової допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Ордера або довіреності у порушення вимог статті 62 ЦПК України до апеляційної скарги не долучив.

Окрім того, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскаржуване рішення ухвалене Шевченківським районним судом м. Києва 10 січня 2023 року, а з апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся 16 березня 2023 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на оскарження.

До апеляційної скарги адвокатом долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому останній зазначає, що у судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення позивач не отримувала та в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо направлення та отримання нею рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, з огляду на те, що матеріали даної цивільної справи в Київському апеляційному суді наразі відсутні та перебувають у процесі витребування, суд позбавлений можливості перевірити доводи сторони позивача щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому це питання буде вирішено після надходження до суду матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки вона також не відповідає вимогам пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України.

У відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Згідно частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Нормами статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено порядок сплати судового збору.

Так, згідно частини першої вказаної статті судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

За подання до суду процесуальних документів в електронній формі судовий збір може бути сплачено за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Сплата судового збору за допомогою електронного платіжного засобу оформляється квитанцією платіжного термінала, чеком банкомата, сліпом або іншими документами за операціями з використанням електронних платіжних засобів у паперовій або електронній формі. Сплата судового збору за допомогою платіжного пристрою оформляється за допомогою касового документа (квитанції, чека тощо), який містить усі обов`язкові реквізити касового документа.

Відповідно до частин першої-другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно Акту Управління забезпечення автоматизованого документообігу Київського апеляційного суду №350/0106/23 від 20 березня 2023 року при розкритті та опрацюванні листа виявлено відсутність додатку, а саме: квитанції про сплату судового збору.

З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надіслати на адресу апеляційного суду документи, що посвідчують повноваження адвоката Зайця О.В. діяти від імені та в інтересах ОСОБА_1 , зокрема подавати апеляційну скаргу, а також докази сплати судового збору, які відповідатимуть вищевказаним нормам закону.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 січня 2023 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 21 квітня 2023 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу апеляційного суду документів, що посвідчують повноваження адвоката Зайця Олександра Володимировича діяти від імені та в інтересах ОСОБА_1 , зокрема подавати апеляційну скаргу, а також доказів сплати судового збору.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець