Справа № 372/2920/21
Провадження № 6/752/119/23
У Х В А Л А

Іменем України

23.03.2023 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Гладибороди Л.О., розглянувши подання державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, боржник ОСОБА_1 , стягувач 1 Українсько-Швейцарське підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвермут + Ко», стягувач 2 Обухівське РУП ГУНП в Київській області, -

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшло подання державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за яким державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 до виконання зобов`язань згідно виконавчого листа №372/2920/21 від 02.06.2022р., виданого Голосіївським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Українсько-Швейцарського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвермут + Ко» грошових коштів у сумі 540 000,00 доларів США; виконавчого листа №372/2920/21 від 02.06.2022р., виданого Голосіївським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Українсько-Швейцарського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвермут + Ко» судового збору в сумі 177 093,43 грн.; постанови ГАБІ №776102 від 11.01.2022р., видана Обухівським РУП ГУНП у Київській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в сумі 340,00 грн.

В обгрунтування подання зазначає про те, що на виконанні Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження №69260996, до складу якого входить три виконавчих провадження. Державний виконавець зазначає, що боржник ОСОБА_1 не виконує рішення суду та ухиляється від його виконання. Факт ухилення боржника від виконання рішення доведено неодноразово направленням на адресу Відділу клопотань від представника боржника. Боржник не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна та не надає декларацію про доходи та майно за встановленою формою. Враховуючи вказані обставини та з посиленням на ст. 441 ЦПК України

державний виконавець просить тимчасово обмежити боржнику ОСОБА_1 у праві на виїзд за кордон без вилучення паспортного документа.

У відповідності до ч. 4 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, до суду надійшло клопотання, за яким він просить розглядати подання за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали подання, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження №69260996 про стягнення з боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Українсько-Швейцарського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвермут + Ко» грошових коштів сумі 540 000,00 доларів США, судового збору в сумі 177 093,43 грн. та стягнення на користь Обухівського РУП ГУНП в Київській області 340,00 грн.

Боржником рішення суду не виконано.

На думку державного виконавця, боржник ухиляється від виконання рішення суду, а саме: не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна та не надає декларацію про доходи та майно за встановленою формою.

Разом з тим, слід звернути увагу заявника на таке.

У силу вимог п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Положеннями п. 19 ч. 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням

тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Згідно роз`яснень Верховного суду України від 01 лютого 2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Таким чином, з наведеного вбачається, що подання про обмеження у праві виїзду за межі України вноситься виконавцем у разі ухилення боржника від виконання судового рішення, розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, а тому саме на останнього покладається тягар доказування.

Державний виконавець повинен довести факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, яке полягає: в утриманні від виконавчих дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не наданні у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про доходи та майно, про рахунки в банках чи інших фінансових установах; в несвоєчасній явці за викликом державного виконавця; в ненаданні письмового повідомлення про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з вимогами ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Положеннями ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права

передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У справі "Гочев проти Болгарії" ("Gochev v. Bulgaria" від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі; по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції; і по-третє, знаходитися у справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення.

Як вбачається із змісту подання, державний виконавець обґрунтовує подання тим, що боржник не виконує та ухиляється від виконання рішення суду.

У матеріалах виконавчого провадження №69260547 містяться вимоги державного виконавця від 22.06.2022р. до боржника ОСОБА_1 про зобов`язання надати безперешкодний доступ до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для здійснення опису арешту будинку; повторна вимога від 08.07.2022р.; вимога державного виконавця від 25.07.2022р. про виклик боржника ОСОБА_1 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби.

Разом з тим, у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази того, що вказані вимоги направлялись боржнику ОСОБА_1 . Слід відмітити, що так само відсутні і докази направлення боржнику постанов та інших документів виконавчого провадження.

За ч. 1 та ч. 2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Документи виконавчого провадження органам та особам, які мають офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, надсилаються виключно в електронній формі на такі електронні адреси. За письмовим зверненням таких осіб документи виконавчого провадження їм додатково надсилаються за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Між тим, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

При цьому, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Матеріали подання не містять жодних доказів щодо того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Крім цього, із долучених до подання документів не вбачається, що державним виконавцем направлялись виклики боржнику з метою з`явитись до державного виконавця та надати пояснення щодо невиконання рішення суду.

Суд також звертає увагу і на те, що державним виконавцем взагалі не обґрунтовано, яким чином застосування до боржника обмеження у праві виїзду за межі України буде сприяти виконанню рішень суду та погашенню заборгованості.

Відтак, факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків не доведений представником ДВС належними, достовірними та достатніми доказами за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення подання державного виконавця державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Подання державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, боржник ОСОБА_1 , стягувач 1 Українсько-Швейцарське підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвермут + Ко», стягувач 2 Обухівське РУП ГУНП в Київській області залишити без задоволення.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 23.03.2023р.

Суддя І.О. Ольшевська