28.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/2973/23
Провадження № 2з/205/201/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

28 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Басова Н.В., ознайомившись з матеріалами заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Медведєвої Ліни Василівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання майна об`єктами спільної сумісної власності подружжя, визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на автомобіль,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 24 березня 2023 року звернулась до суду з вищезазначеним позовом.

Також 24 березня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Медведєвої Л.В. про забезпечення позову, в якій представник позивача просила накласти арешт на легковий автомобіль марки Volkswagen Touareg, 2014 року випуску, НОМЕР_1 , 2967 куб.см., державний номер НОМЕР_2 , універсал-В, шляхом заборони Територіальному сервісному центру МВС № 1244 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області реєструвати та видавати на будь-чиє ім`я свідоцтво про право власності на автомобіль марки Volkswagen Touareg, 2014 року випуску, НОМЕР_1 , 2967 куб.см., державний номер НОМЕР_2 , універсал-В та заборонити будь-яким особам користуватись та переміщувати автомобіль, відчужувати його, передавати в оренду чи вчиняти будь-які дії щодо вищевказаного автомобіля до ухвалення рішення у даній справі.

На підставі ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтю 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову має запобіжний характер і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду та на недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір.

Пунктом 4 вищезазначеної Постанови роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року по справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Зокрема, заява про забезпечення позову повинна містити причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто, законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Так, відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України та мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Викладені заявником обставини, виходячи з положень статті 151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

Предметом спору у даній справі є поділ майна подружжя, а саме: автомобілю марки Volkswagen Touareg, 2014 року випуску, НОМЕР_1 , 2967 куб.см., державний номер НОМЕР_2 , універсал-В.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву частково шляхом накладення арешту на легковий автомобіль марки Volkswagen Touareg, 2014 року випуску, НОМЕР_1 , 2967 куб.см., державний номер НОМЕР_2 , універсал-В, заборони Територіальному сервісному центру МВС № 1244 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області реєструвати та видавати на будь-чиє ім`я свідоцтво про право власності на автомобіль марки Volkswagen Touareg, 2014 року випуску, НОМЕР_1 , 2967 куб.см., державний номер НОМЕР_2 , універсал-В та заборонити будь-яким особам відчужувати його, передавати в оренду до ухвалення рішення у даній справі.

Саме такий вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, забезпечить ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог, а тому заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-150 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Медведєвої Ліни Василівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_5 ; місце проживання: АДРЕСА_4 ) про визнання майна об`єктами спільної сумісної власності подружжя, визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на автомобіль задовольнити частково.

Накласти арешт на легковий автомобіль марки Volkswagen Touareg, 2014 року випуску, НОМЕР_1 , 2967 куб.см., державний номер НОМЕР_2 , універсал-В, шляхом заборони Територіальному сервісному центру МВС № 1244 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області реєструвати та видавати на будь-чиє ім`я свідоцтво про право власності на автомобіль марки Volkswagen Touareg, 2014 року випуску, НОМЕР_1 , 2967 куб.см., державний номер НОМЕР_2 , універсал-В та заборонити будь-яким особам відчужувати його, передавати в оренду до ухвалення рішення у даній справі.

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані або змінені судом, який розглядає справу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.В. Басова

.