н/п 2-о/490/96/2023 Справа № 490/5631/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
27квітня 2023 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого -судді Гуденко О.А.,
при секретарі Позднякову Є.В., без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївська міська рада, приватний нотаріус Іскрицька Г.В. про встановлення факту проживання,-
У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просила встановити факт, що ОСОБА_1 , постійно проживала станом на час відкриття спадщини із спадкодавцем дідом ОСОБА_2 , 1949 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві однією сім`єю з 2017 року по день його смерті.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона на час смерті діда та до теперішнього часу, проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Після смерті діда була у подавленому стані, витрачала багато часу та коштів на лікування діда, на той час не думала про спадщину. Вважала, що оскільки проживаю разом із дідом то майно належить останній. Після смерті діда продовжує вести господарство та обслуговувати квартиру вважаючи, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із дідом.
Є юридично не обізнана з питань оформлення спадщини.
На протязі усього часу з дня смерті мого діда постійно сплачувала комунальні платежі за майно спадкодавця, володіла, та користувалась ним.
З метою прийняття спадщини після смерті свого діда вона звернулась до приватного нотаріусу Іскрицької Ганни Василіївни (м. Миколаїв) із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. Однак постановою від 23.11.2021 року №172/02-31 нотаріусом відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв 'язку з тим, що я не можу довести того факту, що вона прийняла спадщину після смерті свого дідуся за фактом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Заявник до судового засідання не з`вилася , представником надано до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, вимоги, викладені у заяві підтримав та просив суд про їх задоволення.
Заінтересовані особи до судового засідання не з`явилися, ОСОБА_3 , батько заявника та син спадкодавця, надав до суду пояснення, в яких просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує проти задоволення вимог заяви.
Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
ОСОБА_1 .11.2021 року звернулася до Приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іскрицької Г.В. з заявою про заведення спадкової справи та видачі мені свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке залишилося після смерті мого діда ОСОБА_2 .
Своєю постановою від 23.11.2021 року №172/02-31 нотаріусом відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв 'язку з тим, що спадкоємець не може довести того факту, що вона прийняла спадщину після смерті свого дідуся за фактом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Так, дід заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Як стверджує заявниця, померлий постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Після його смерті відкрилась спадщина, яка не була прийнята жодним із спадкоємців. Його дружина - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , його син - ОСОБА_3 на момент смерті батька проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та не подав заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька у відведений законодавством шестимісячний термін для прийняття спадщини;
Спадщина складається з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала дружині померлого ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі- продажу квартири, посвідченого 26 квітня 2002 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Криницьким А.А. за реєстровим № 624, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадщину після якої прийняв її чоловік ОСОБА_2 за фактом постійного проживання з померлою дружиною за однією адресою на момент її смерті, але не оформив своїх спадкових прав. Факт шлюбних відносин підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим Палацом урочистих подій міста Миколаєва 25.09.1971 року;
ОСОБА_1 , яка звернулась за видачею Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру, зауважила що вона прийняла спадщину за фактом постійного проживання з померлим дідусем разом з ним за однією адресою на момент його смерті.
Заявниця є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом запису актів про народження м. Миколаїв ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Палацом урочистих подій міста Миколаєва 18.10.1972 року, отже заявниця є рідною онукою спадкодавця.
На момент смерті ОСОБА_2 заявниця не була зареєстрована з ним за однією адресою, її місце проживання з 13.09.2013 року було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно ч.З ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Померлий постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Після його смерті відкрилась спадщина, яка не була прийнята жодним із спадкоємців.
Його дружина - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , його син - ОСОБА_3 на момент смерті батька проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 та не подав заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька у відведений законодавством шестимісячний термін для прийняття спадщини;
Постановою приватного нотаріусу Іскрицької Ганни Василіївни (м. Миколаїв)від 23.11.2021 року №172/02-31 нотаріусом відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв 'язку з тим, що заявниця не може довести того факту, що вона прийняла спадщину після смерті свого дідуся за фактом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини
Інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталися.
Відповідно до акту від 19.10.2022 року заявниця проживала за адресою АДРЕСА_1 , з липня 2017 року по теперішній час.
Також представником заявниці надано пояснення сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до яких з липня 2017 року по теперішній час заявниця проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.1ст.1221 ЦК Українимісцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Статтею 3 цього ж Закону визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Частиною 3 ст.1268ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України).
Враховуючи все вищевикладене у своєму взаємозв`язку слід прийти до висновку про те, що особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті.
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2018 по цивільній справі №317/2329/15-ц, н/п № 61-2414св18 та у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 по цивільній справі №633/344/16-ц, н/п № 61-1550 св 17.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно п. 23 цієї постанови Пленуму ВСУ , якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини необхідно заявнику для можливості реалізувати для можливості виникнення та подальшої реалізації спадкових прав.
Таким чином, здобуті в ході судового розгляду докази підтверджують факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем ОСОБА_2 момент відкриття спадщини. За такого, заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати сплачені при подачі позову.
Керуючись ст.ст.12,13,79-81, 259-265, 315, 319, 354-356 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_8 встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриттяспадщини - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , постійно проживала станом на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 02 травня 2023 року.

СУДДЯ О.А. ГУДЕНКО