КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року

справа № 757/54527/18

провадження № 22-ц/824/3711/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Яницькій О.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних відносин» - Наконечної Альони Вікторівни на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року, ухвалене під головуванням судді Соколова О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що в ІНФОРМАЦІЯ_1 в інформаційній базі відповідача ТОВ «Українське бюро кредитних історій» було розміщено інформацію, яка не відповідає дійсності порочить честь, гідність та ділову репутацію добросовісного платника ОСОБА_1 . Зокрема відповідачем було поширено інформацію шляхом її розміщення на власному інформаційному ресурсі ТОВ «Українського бюро кредитних історій» існування простроченої заборгованості у ОСОБА_1 в розмірі 2 391,19 грн. перед ТОВ «Кредекс Фінанс». Вказана інформація, що поширена про позивача є недостовірною, і такою, що порушує його особисті немайнові права: принижує його честь, гідність та порочить ділову репутацію, а тому просив позов задовольнити у визначений ним спосіб.

Заочним рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації - задоволено.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» спростувати недостовірну інформацію, що порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача ОСОБА_1 шляхом виключення з інформаційних ресурсів (баз даних ) Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» будь-якої інформації про наявність простроченої кредитної заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Кредекс Фінанс».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2022 року заяву представника ТОВ «Українське бюро кредитних історій» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В поданій апеляційній скарзі представник ТОВ «Українське бюро кредитних історій просить рішення суду скасувати, постановити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на порушення судом норм процесуального права, вказує, що до участі у справі не залучено ТОВ «Кредекс Фінанс» та особу, до якої перейшло право грошової вимоги.

Судом не взято до уваги лист від ТОВ «Кредекс Фінанс» відповідно до якого у ОСОБА_1 виникла заборгованість в результаті неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором від 14.10.2008 року. Зазначає, що до Товариства на підставі договору факторингу, укладеному між АТ «ОТП Банк» та ТОВ « Кредекс Фінанс» перейшло право вимоги по договору, укладеному між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк». Відтак інформація про наявний борг є дійсною.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходи із того, що відповідачем поширено недостовірну інформацію на невизначене коло осіб про позивача, яка складає негативне враження у суспільства про позивача як про людину, громадянина, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам.

Колегія суддів із таким висновком суду погодитись не може.

Судом встановлено, що в ІНФОРМАЦІЯ_1 в інформаційній базі відповідача ТОВ «Українське кредитних історій» було розміщено інформацію, що порочить честь, гідність та ділову репутацію добросовісного платника ОСОБА_1 зокрема відповідачем було поширено інформацію шляхом її розміщення на власному інформаційному ресурсі ТОВ «Українського бюро кредитних історій» існування простроченої заборгованості у ОСОБА_1 в розмірі 2 391, 19 гри. перед ТОВ «Кредекс Фінанс».

Відповідно до листа ТОВ «Кредекс Фінанс» від 14.05.2018 року за вихідним №94-05/18, наданого на відповідь на адвокатський запит ОСОБА_2. , право грошової вимоги перейшло до ТОВ «Кредекс Фінанс» на підставі договору факторингу, укладеного між ТОВ «Кредекс Фінанс» та АТ «ОТП Банк». Згідно інформації, що надавалась Товариству Кредитором, у ОСОБА_1 існувала певна заборгованість, яка виникла в результаті неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором від 14.08.2008 року № 001/12329/08. У лютому 2017 року борг ОСОБА_1 було продано третім особам.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону «Про організацію формування та обігу кредитних історій» джерелами формування кредитних історій є відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій»: бюро зберігає інформацію протягом десятирічного терміну з моменту припинення кредитного правочину.

За правилами частини першої статті 9 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», інформація для формування кредитної історії надається Користувачем до Бюро лише в разі наявності письмової згоди юридичної або фізичної особи, яка уклала кредитний правочин з Користувачем.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» бюро вилучає інформацію, яка передбачена пунктом 2 частини першої статті 7, у разі відсутності кредитного правочину, Договору або визнання їх недійсними; всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього.

Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України, зокрема, честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до статті 277 ЦК України спростуванню підлягає лише недостовірна інформація. Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 19 вказаної Постанови визначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 просив спростувати інформацію в кредитній історії, оскільки вважає що така не відповідає дійсності.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не заперечує факту укладення кредитних договорів та користування кредитними коштами, однак доказів про виконання ним кредитних зобов`язань в повному обсязі останнім не надано, як і не надано копії укладеного кредитного договору.

Позивач також стверджує, що письмової згоди на формування відомостей про свою кредитну історію не надавав, однак на підтвердження заявленого будь-яких доказів, зокрема копії укладеного кредитного договору, не надано.

Клопотання щодо витребування відповідних документів апелянтом також заявлено не було.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак колегія суддів приходить до висновку про недоведеність позовних вимог та відсутність підстав для спростування поширеної інформації щодо наявної у позивача заборгованості.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи положення ч. 13 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «Українське бюро кредитних історій» судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1057,20 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних відносин» - Наконечної Альони Вікторівни задовольнити.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року скасувати, постановити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформаціїі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» (код ЄРДПОУ 33546706) судовий за подачу апеляційної скарги у розмірі 1057,20 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 05 травня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді