Ухвала

13 березня 2023 року

м. Київ

справа № 344/16073/21

провадження № 61-2543ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зобов`язання відновити залишок коштів на банківському рахунку та про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про зобов`язання відновити залишок коштів на банківському рахунку та про стягнення моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 21 березня 2021 року ПрАТ «ВФ Україна» повідомило позивача про те, що її телефонний номер прив`язаний до іншої сім-карти. Надалі АТ КБ «ПриватБанк» повідомив позивача, що вона вже не є клієнтом відповідача, оскільки номер прив`язано до іншої сім-карти, операції по картках заблоковано. Потім з картки, що перебувала в користуванні позивача, здійснено фінансові операції на суму 24 000,00 грн. На час початку використання третіми невідомими особами картки, що перебувала в користуванні позивача, залишок складав - 241,04 грн. Позивач просила суд зобов`язати відповідача відновити залишок коштів на рахунку НОМЕР_1 позивача до - 241,04 грн, також зобов`язати відповідача відновити залишок коштів на картці «Юніора» № НОМЕР_2 до стану, в якому він перебував до 20 березня 2021 року, та стягнути з відповідача 10 000,00 грн моральної шкоди.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2022 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постановою Івано-Франківськогоапеляційного суду від 24 січня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Повхи І. Д. задоволено частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2022 року скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» відновити порушені права ОСОБА_1 шляхом відновлення стану рахунку № НОМЕР_3 , що існував станом з 20 березня 2021 року на 21 березня 2021 року із залишком коштів в сумі 241,04 грн.

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» відновити порушені права ОСОБА_1 шляхом відновлення стану рахунку на картці «Юніор» № НОМЕР_2 , що існував станом з 20 березня 2021 року на 21 березня 2021 року.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

23 лютого 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» за допомогою системи «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 січня 2023 року у вказаній вище справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини іосновоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом позову у цій справі є вимоги про зобов`язання відновити залишок коштів на банківському рахунку та про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн.

Ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2023 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 250 = 671 000,00 грн), справа є незначної складності, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено. При цьому враховано зміст правовідносин сторін, висновки суду першої та апеляційної інстанції, значення результату розгляду справи для сторін та суспільства.

Застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не навів виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 24 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зобов`язання відновити залишок коштів на банківському рахунку та про стягнення моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко