Провадження № 2-др/389/4/23
23 березня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Берднікової Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Чуканової О.А.,
відповідача ОСОБА_1 , її представника - адвоката Іващенка І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області, заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Позненка Юрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення про компенсацію витрат на професійну правову допомогу по справі ЄУН 389/1246/22,
Рішенням Знам`янського міськрайонного суду від 27 лютого 2023 року, ухваленим у справі ЄУН389/1246/22 (провадження № 2/389/283/22) заявлені ОСОБА_2 до ОСОБА_1 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 земельної ділянки площею 3,04 га, кадастровий номер :02:000:1692 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серія КР №1509 від 20 травня 2002 року, що виданий на підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 26 квітня 2002 року №154-р та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1459 на ім?я ОСОБА_1 , право на яку належало спадкодавцеві ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КР №0240667. У власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишено 2/3 земельної ділянки площею 3,04 га, кадастровий номер :02:000:1692 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серія КР №1509 від 20 травня 2002 року, що виданий на підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 26 квітня 2002 року №154-р та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1459. Окрім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 992 грн.40 коп.

При цьому, питання про розподіл судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у вказаному рішенні не вирішувалося, оскільки представником позивача адвокатом Позненком Ю.В. під час судових дебатів відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, заявлено заяву про надання доказів про розмір понесених витрат позивача, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

03 березня 2023 року представником позивача ОСОБА_4 подана до суду заява про ухвалення додаткового рішення по справі 389/1246/22 про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. 00 коп., що були сплачені останнім Адвокатському бюро «Позненка Юрія». До заяви долучено докази на підтвердження цих витрат.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні просиливрахувати, що відповідач є пенсіонеркою, а загалом просили відмовити у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Присутність сторін при винесенні додаткового рішення не є обов`язковою (ч.4 ст.270 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 725/42/21-ц (провадження № 61-1257св22) зазначено, що «частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц). Водночас аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Отже, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

У постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №301/1894/17 викладено правоий висновок про те, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні, а й у разі вчинення інших дій за його межами.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року про справі №922/1964/21 відступила від висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23 листопада 2020 року по справі № 638/7748/18. Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків: «саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару».

До закінчення судових дебатів представник позивача Позненко Ю.В., відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, зробив заяву щодо подання доказів про розмір понесених витрат позивача на правничу допомогу. Та протягом п`яти днів після ухвалення рішення подав заяву, в якій просить стягнути на користь позивача з відповідача витрати на професійну правничу допомогу розмір якої складає 7000 грн. 00 коп., які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подано: договір №б/н про надання правової допомоги від 16 лютого 2022 року укладений між Адвокатським бюро «Позненка Юрія» та ОСОБА_2 , в якому вказано, що сторони дійшли згоди, що винагорода адвокатського бюро та правову допомогу клієнту за цим договором становить 7000 грн.; звіт №1 з детальним описом робіт (наданих послуг) про виконану роботу (надані послуги) АБ «Позненка Юрія», їх вартості, та витраченим часом, відповідно до договору про надання правової допомоги №б/н від 16 лютого 2022 року; акт №1 прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 01 березня 2023 року; розрахункову квитанцію серії ЛВАК 865401 від 01 березня 2023 року, згідно з якою Адвокатським бюро «Позненка Юрія» отримано від ОСОБА_2 7000 грн. за надання юридичних послуг відповідно до договору б/н від 16 лютого 2022 року.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги клопотання відповідача та його представника про заперечення відповідача та його представника проти розподілу витрат на правову допомогу, суд з урахуванням характеру спірних правовідносин, складності справи, часу її розгляду, наданих доказів на підтвердження розміру витрат, вважає заявлену суму обґрунтованою, розумною та співмірною із заявленими позовними вимогами і не вбачає підстав для її зменшення. Неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт стороною відповідача не аргументована і не доведена.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення у цивільній справі ЄУН 389/1246/22 додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в заявліній представником останнього та документально підтвердженій сумі.

Керуючись ст.ст.2,133,134,137,141,246,265,270 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту додаткового судового рішення - 27 березня 2023 року.

Суддя Г.В. Берднікова