Справа № 712/3295/23
Провадження №2/712/1611/23

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2023 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі - П`ятун Я.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У квітні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, в якій просить визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В подальшому на адвокатський запит отримано відповідь «Центру надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №332-01-21 від 09.01.2023 року аналогічного змісту про реєстрацію у вказаному житлі місце проживання малолітньої особи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
19.01.2023 року позивачкою подана заява власника про зняття неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).
Вказувала, що згідно з п.2 ч.1 ст.18 Закону «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них.
Відповідно до приписів пунктів 50, 51 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого КМУ №265 від 07.02.2022 року, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі: заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), поданої особою або її законним представником (представником) за формою згідно з додатком 5: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується).
Подання заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини віком до 14 років або особи, визнаної судом обмежено дієздатною або недієздатною, здійснюється одним із батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників.
Отже, єдиним належним способом захисту права позивачки на вільне користування та розпорядження майном є звернення до суду з даним позовом, оскільки в квартирі, яка належить позивачу на праві власності зареєстроване місце проживання малолітньої особи, яка не є членом сім`ї позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано №320762639 у власності ОСОБА_3 матері відповідачки, перебуває квартира АДРЕСА_3 .
Згідно Акту опитування сусідів №341 від 14.03.2023 року, засвідченого Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради, відповідачка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає у квартирі АДРЕСА_1 .
Отже, зареєстроване місце проживання відповідачки у належній квартирі носить виключно формальний характер, не створює для неї жодного права на належне позивачу майно, оскільки її батьки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою : квартира АДРЕСА_1 не проживають та не зареєстровані, ніколи не були власниками, співвласниками даного нерухомого майна, право користування цим майном припинили у зв`язку із зняттям із реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою з 16.01.2021 року та 01.06.2021 року відповідно.
Оскільки права неповнолітньої дитини є похідними від прав батьків або одного з них, а в добровільному порядку вказаний спір вирішити неможливо, просила позов задовольнити, визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.04.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.
У передбачений законодавством термін відповідачка відзиву до суду не скерувала.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Могилей С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Вказував, що малолітня не проживає за місцем реєстрації, а фактично проживає з матір`ю, яка забезпечена іншою нерухомістю.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, просила перенести судовий розгляд, поважних причин неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Черкаської міської ради в судовому засіданні ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки малолітня не проживає за місцем реєстрації, а фактично проживає з матір`ю, яка забезпечена іншою нерухомістю.
Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з положеннями ст.5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 07 вересня 2022 року, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1063 ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . Право власності на квартиру зареєстровано 07.09.2022 року відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав а нерухомемайно про реєстрацію права власності №309214758.
Продавцем квартири є попередній власник ОСОБА_6 зі згоди своєї дружини ОСОБА_7 (п.7 договору купівлі-продажу).
З витягу з реєстру територіальної громади від 04.01.2023 №2023/00008888 вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з довідкою Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №332-01-21 від 09.01.2023 року про склад сім`ї, станом на 09.01.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 06.04.2012 року дотепер;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 20.05.2019 року дотепер;
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 20.05.2019 року дотепер.
Актом опитування сусідів встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 із 2017 року по даний час.
Відповідно до п.п.50, 51 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого КМУ №265 від 07.02.2022 року, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі: заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), поданої особою або її законним представником (представником) за формою згідно з додатком 5: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується).
Подання заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини віком до 14 років або особи, визнаної судом обмежено дієздатною або недієздатною, здійснюється одним із батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників.
Позивач зазначає, що єдиним належним способом захисту права позивачки на вільне користування та розпорядження майном є звернення до суду з даним позовом, оскільки в квартирі, яка належить позивачу на праві власності зареєстроване місце проживання малолітньої особи, яка не є членом сім`ї позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Аналізуя зазначені доводи позивача, суд враховує наступні обставини.
Так, Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2021 року, що набрало законної сили, у справі № 712/3644/20 за позовом попереднього власника ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, законного представника (мати) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_9 визнано такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_2 .
У визнанні ОСОБА_2 та її батька ОСОБА_4 такими, що втратили право користування вказаною квартирою відмовлено.
Вказане рішення суду залишене без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 12 травня 2021 року. У касаційному порядку судові рішення не оскаржувалися.
У подальшому, ОСОБА_4 , батько ОСОБА_2 , самостійно знявся з реєстрації за вказаною адресою.
У іншій цивільній справі №712/6954/21 Верховний Суд у постанові від 28.09.2022 року, скасовуючи рішення суду першої та апеляційної інстанції та закриваючи справу вказав на таке: «Верховний Суд встановив, що як у цій справі, так і у справі № 712/3644/20, ОСОБА_6 просив визнати малолітню ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто предмет спору у цих справах є тим самим.
Тотожними є і підстави позову. Так, в обох справах позивач як на підставу позову посилається на те, що малолітня ОСОБА_2 в указаній квартирі не проживає з 2017 року, не сплачує комунальні платежі, участі в утриманні житла не бере, проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_9 за іншою адресою. Норми матеріального права вказував ті самі, тобто норми, які регулюють право власності.
Щодо складу сторін у справі, то сторони у цьому спорі та у справі № 712/3644/20 щодо позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування квартирою, є також тими самими, незалежно від загального складу осіб, які брали участь у названій справі.
З вищезазначеного вбачається, що ОСОБА_6 звертався з вимогами до ОСОБА_2 , які вже були предметом судового розгляду та за наслідками яких є рішення суду, яке набрало законної сили».
Зазначеною Постановою від 28.09.2022 у справі №712/6954/21 Верховний Суд Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 27 квітня 2022 року скасував. Провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням закрив на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.
Як вбачається з матеріалів справи №712/6954/21, в період дії рішення суду першої інстанції від 13.12.2021 та постанови апеляційного суду від 27.04.2022 яким визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , власник квартири ОСОБА_6 розпорядився нею на користь покупця позивача ОСОБА_1 та уклав договір купівлі-продажу від 07.09.2022.
Суд також враховує, що касаційне провадження по справі №712/6954/21 відкрито Верховним Судом 02.08.2022 року, тобто до укладення договору купівлі-продажу квартири від 07.09.2022.
Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другої сторони (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму.
За приписами норми ст.659 ЦК України продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар.
Як убачається із матеріалів справи, а саме, договору купівлі-продажу від 07.09.2022, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1063, продавець ОСОБА_6 передав у власність, а покупець прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1 , і сплачує за неї обумовлену грошову суму на умовах, визначених цим договором.
Згідно п.17 договору продавець стверджує, що на момент укладення цього договору вказана вищезазначена квартира не перебуває під арештом чи забороною; щодо неї не ведуться судові спори; не встановлені сервітути, тобто право на користування цим житлом членів сім`ї продавця (в тому числі малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних, обмежено дієздатних та недієздатних громадян), не обтяжено, вона не заставлена, не обтяжена іпотекою, у податковій заставі не перебуває, відносно неї не укладено будь-яких договорів відчуження чи щодо користування з іншими особами (в тому числі за договорами оренди (найму), шлюбного договору (контракту), інших), як юридична адреса вона не використовується. На момент підписання договору інших осіб, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на цю квартиру (її частку), в тому числі відповідно до ст.65, 74, 97 Сімейного кодексу України, немає. Продавець несе відповідальність за надання неправдивої інформації стосовно прав третіх осіб на відчужуване майно.
Однак, як вже зазначалось на момент укладання договору купівлі-продажу було відкрито касаційне провадження в справі №712/6954/21 щодо оспорювання втрати права користування квартирою в інтересах малолітньої особи.
Отже, продавець ОСОБА_6 мав можливість передбачити наявність такого судового провадження та повідомити покупця про можливість касаційного оскарження та майбутнього судового рішення по справі.
У пункті 18 договору зазначено, що відчужена квартира оглянута покупцем. Недоліків або дефектів, які перешкоджають використанню квартири за цільовим призначенням на момент огляду не виявлено. Претензій до продавця щодо якісних характеристик відчужуваної квартири покупець не має.
Довідкою Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №332-01-21 від 09.01.2023 року про склад сім`ї, підтверджено, що станом на 09.01.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 06.04.2012 року дотепер; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 20.05.2019 року дотепер; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 20.05.2019 року дотепер.
Суд також враховує, що позивач була зареєстрована у вказаній квартирі з 2019 року, мала право на користування нею в силу ст. 495 ЦК України на правах члена сімї, або на підставі ст.406 ЦК України на правах сервітуту або оренди Глава 59 ЦК України (хоча письмовий договір не надавався).
За таких обставин, суд критично ставиться до посилання позивачки, що їй не було відомо про наявність такого судового спору в справі №712/6954/21, так як вона користувалась квартирою (на правах члена сімї або наймача) та була в ній зареєстрована з 2019 року.
Не виконання продавцем передбаченого ст.659 ЦК України обов`язку попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається, надає відповідні права покупцю (щодо вимоги зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу), однак не третім особам.
З огляду на викладені норми цивільного права, зокрема, ст.ст. 655, 659 ЦК України, суд приходить до висновку, що саме продавець зобов`язаний попередити покупця про права третіх осіб на квартиру та про те, що внаслідок продажу не буде порушено права та інтереси інших осіб; водночас покупець, погодившись прийняти квартиру у власність за наявності вказаного судового провадження №712/6954/21 взяв на себе відповідний ризик та може скористатися правом, передбаченим ст.659 ЦК України.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст.141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, при відмови у позові, судові витрати несе позивач.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , законним представником якої є мати ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 05.05.2023.

Головуючий Т.Є. Троян