Справа № 606/2138/22 року
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2023 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Малярчука В.В.

за участі: секретаря Зіньковській Н.Д.

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та встановленого індексу інфляції,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та встановленого індексу інфляції, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 в його користь 3% річних за період з 14.11.2019 року по 14.11.2022 року, що становить 2 450 грн. 24 коп. також позивач просить стягнути в його користь із ОСОБА_3 встановлений індекс інфляції за період з 02.11.2019 року по 02.11.2022 року, що становить 11 985,93 грн., вказуючи, на те що 06 березня 2014 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області винесено рішення у справі №606/177/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 27200 грн. На підставі даного рішення суду ОСОБА_1 отримав виконавчий лист №606/177/14-ц та пред`явив його до Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. 30.01.2017 року в.о. начальника Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області виніс постанову про відкриття виконавчого ВП-3310090. Виконавче провадження і досі перебуває на виконанні у даному відділі виконавчої служби. В процесі виконання рішення суду державним виконавцем було вжито ряд дій спрямованих на примусове виконання рішення суду, однак такі виявились без результатними. Станом на день написання даної позовної заяви ОСОБА_1 не отримав жодних коштів від ОСОБА_2 в рахунок виконання рішення суду. Як вже було встановлено судом 04.10.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено змішаний цивільно-правовий договір з елементами договору позики та попереднього договору. Згідно з п. 1.2 умов договору ОСОБА_2 зобов`язується у майбутньому, в строк не пізніше 04.12.2013 року, продати та передати ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 за ціною 98200 грн. В свою чергу ОСОБА_1 зобов`язується купити та прийняти у ОСОБА_2 вищевказане нерухоме майно. Так як ОСОБА_2 не виконувала умов укладеного договору ОСОБА_1 звернувся до суду про захист свого порушеного права та отримав відповідне рішення про стягнення коштів з відповідача в сумі 27200 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Качор С.Б. не з`явилися, направили суду заяву, в якій просять провести судовий розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

04.10.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено змішаний цивільно-правовий договір з елементами договору позики та попереднього договору, згідно п.1.2 ОСОБА_2 зобовязалась в майбутньому, в строк не пізніше 04.12.2013 року, продати та передати ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 за ціною 98200 грн. В свою чергу, позивач зобовязався купити та прийняти у відповідача вказане нерухоме майно.

Пунктом 1.5 цього договору передбачено, що ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 27200 грн. як безпроцентну позику, які ОСОБА_2 зобовязалась повернути ОСОБА_1 до 04.12.2013 року, або зарахувати в рахунок суми ціни договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідач до 04.12.2013 року грошові кошти у розмірі 27200 грн. позивачу не повернула та ухилилась від укладення із ним договору-купівлі продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.2 ст.628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів(змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 06.03.2014 року, позов задоволено, стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 27200 грн. Стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 272 грн.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 26.06.2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 982 грн. 28 коп. штрафу за неналежне виконання зобов`язань за змішаним цивільно-правовим договором з елементами договору позики та попереднього договору від 04.10.2013 року. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 5000 грн. 00 коп. моральної шкоди, завданої неналежним виконанням зобов`язань за змішаним цивільно-правовим договором з елементами договору позики та попереднього договору від 4 жовтня 2013 року. У решті позову відмовлено, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно положеньчастини першої статі 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порядку ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець маєправо наодержання відпозичальника процентіввід сумипозики,якщо іншене встановленодоговором абозаконом.Розмір іпорядок одержанняпроцентів встановлюютьсядоговором.Якщо договоромне встановленийрозмір процентів,їх розмірвизначається нарівні обліковоїставки Національногобанку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 ч. 1ст. 1048 ЦК Українипро щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12(провадження № 14-10цс18) після спливу визначеного договором строку кредитування або у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, стягненню підлягають проценти за користування відповідачем ОСОБА_2 коштами за змішаним цивільно-правовим договором з елементами договору позики та попереднього договору, у зв`язку із неналежним виконанням грошових зобов`язань згідно ст. 625 ЦК України.

П.18, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Таким чином, за період з листопада 2019 року по лютий 2022 року індекс інфляції встановлюється за перший місяць прострочення та за останній місяць прострочення, що становить: 27200,00 х 1,18762-27200,00= 5103,26 грн.

Згідно розрахунку три проценти річних від простроченої суми за користування позикою відповідачем за період з 14.11.2019 року по 23.02.2022 року становить: 27200х3х833:365:100 = 1862,26 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, з розрахунку встановлено, що 27200 грн. сума заборгованості, 833 кількість днів прострочення.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три проценти річних від суми простроченої позики нараховується від дня, коли сума позики мала бути повернута, до дня її фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, передбачених договором позики.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає доведеним факт неналежного виконання відповідачем умов договору позики в частині несвоєчасного його виконання, що зумовлює застосування санкцій цивільно-правової відповідальності, передбачених ч.2ст.625 Цивільного кодексу України, тому позивачем правомірно пред`явлено вимоги до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 трьох відсотків річних та встановленого індексу інфляції за період з листопада 2019 року по лютий 2022 року.

Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 три відсотки річних за період з 14.11.2019 року по 23.02.2023 року в розмірі 1862 грн. також слід стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 встановлений індекс інфляції за період з листопада 2019 року по лютий 2023 року в розмірі 5103,26 грн.

Крім того, на підставі ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі ст.ст.11,526,530,610-612,625,1046,1048,1049ЦК України та керуючисьст.ст.7,12,13,81,141,263,265,279ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 три відсотки річних за період з 14.11.2019 року по 23.02.2023 року в розмірі 1862 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 встановлений індекс інфляції за період з листопада 2019 року по лютий 2023 року в розмірі 5103,26 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий В.В. Малярчук