РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.,

секретар судового засідання - Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 у липні 2021 р. звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису, в якій просить:

-Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-Внести зміни до актового запису про народження №142від 11.01.2020 року, складеного Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва), де зазначити батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 замість ОСОБА_5 , та видати нове свідоцтво про народження, замінивши « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_6 ».

В серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу.

15.09.2020 року шлюб розірвано Солом`янським районним судом м. Києва (справа №760/21532/19).

Водночас, починаючи з 2018 року позивач проживає з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_4 .

Після народження дитини ОСОБА_2 вказала для запису в свідоцтві про народження дитини батьком доньки колишнього чоловіка - ОСОБА_5 .

З метою встановлення біологічного споріднення та підтвердження факту батьківства позивач звернувся до Державного НДЕКЦ МВС України та 04.06.2021 року отримав висновок експертного дослідження від 03.06.2021 року №ЕД-19-21/17113-БД відповідно до якого ймовірність батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 на 99, 9999%.

Оскільки на момент народження дитини ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , позивач як біологічний батько ОСОБА_4 має право на визнання свого батьківства в судовому порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 02.09.2021 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

02.11.2021 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче засідання.

25.01.2023 року відповідач ОСОБА_2 подала відзив, у якому вказала, що позивач є біологічним батьком ОСОБА_4 , виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує матеріально дитину та проживають разом з дочкою. Вказала, що ОСОБА_3 був записаний батьком дівчинки через те, що на момент зачаття шлюб з ним ще не був розірваний.

Ухвалою суду, постановленою на місці у судовому засіданні 25.01.2023 року закрито підготовче засідання і призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.

Представник третьої особи Солом`янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи третю особу було повідомлено належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі з урахуванням фактичних обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15.09.2020 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 11 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві (актовий запис №665).

Крім того, з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11 січня 2020 року, виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 , актовий запис №142.

У свідоцтві про народження від 11 січня 2020 року батьком ОСОБА_4 вказаний ОСОБА_5 , а матір`ю - ОСОБА_2 .

Позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом, посилається на те, що на момент народження дитини шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не був розірваний, тому органи реєстрації актів цивільного стану, керуючись вимогами закону, у актовому записі №142 від 11.01.2020 року зазначили батьком відповідача ОСОБА_5 .

Позивач в обґрунтування заявлених вимог стверджував, що ОСОБА_5 не є фактичним (біологічним) батьком дитини, оскільки в момент зачаття дитини він проживав у фактичному шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 . Утримання, виховання, догляд та піклування за ОСОБА_8 взяв на себе позивач, що підтверджено у відзиві ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до висновку експертного дослідження №ЕД-19-21/17113-БД від 03.06.2021 року, зробленого Державним НДЕКЦ МВС України за заявою ОСОБА_2 , встановлено, що ОСОБА_1 може бути біологічним батьком ОСОБА_4 з ймовірністю 99, 9999%. Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 практично доведено.

Будь яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності дослідження, чи доказів пов`язаних з недостатньою професійною кваліфікацією експертів, сторонами надано не було, а тому суд вважає їх вірним та обґрунтованими і такими, що не суперечать матеріалам справи, поясненням сторін і можуть бути взятими до уваги судом при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. При цьому, згідно ч. 2 цієї ж статті, до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ст.ст. 145 та 147 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. По батькові дитини визначається за іменем батька.

Щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України, можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Таких висновків також дійшов Верховний суд у своїй постанові від 16 травня 2018 року в справі № 61-6030св18.

У постанові Верховного Суду зазначено, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їхприйняття чи відхилення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до висновку експертного дослідження №ЕД-19-21/17113-БД від 03.06.2021 року, зробленого Державним НДЕКЦ МВС України, ОСОБА_1 може бути біологічним батьком ОСОБА_4 з ймовірністю 99, 9999%.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року зауважив, що на сьогоднішній день ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту оспорювання батьківства.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилається як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 20, 125, 126, 128, 129, 130, 134, 145, 147 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису задовольнити.

Визнати батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , уродженця с. Голонда Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Виключити із актового запису №142 від 11 січня 2020 року, що складений Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - відомості про батька дитини « ОСОБА_5 ».

Внести зміни до актового запису №142 від 11 січня 2020 року, що складений Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме: записати батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , уродженця с. Голонда Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, змінити прізвище дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » та змінити по-батькові дитини з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Кушнір