Справа № 314/2809/22
Провадження № 2/314/164/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №314/2809/22 за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про встановлення факту проживання однією сімє`ю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, мотивуючи свою заяву наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на майно, яке належало їй на момент смерті. До складу спадкового майна ввійшов житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка, на якій розташований будинок, площею 0,25 га.

ОСОБА_3 жила сама, родичів не мала. Родина позивача часто їй допомагала, бо жили по сусідству. Взимку 2016 року ОСОБА_3 звернулася до неї за допомогою, що потребує фізичного зусилля, на яке вона за станом здоров`я вже була нездатна. Допомога полягала у занесенні дров, вугілля, розпалювання печі, приготуванні їжі, прибиранні будинку, годуванні худоби.

Потреба в допомозі була настільки постійною, що в січні 2017 року ОСОБА_3 запропонувала їй з родиною переїхати до її будинку, оскільки він був краще за технічним станом ніж будинок позивача.

Так, з січня 2017 року вона спільно проживала з померлою однією сім`єю, мали спільний бюджет і побут, вели спільне господарство, допомагали один одному та спільно несли витрати. Позивач зі своєю родиною та ОСОБА_3 проживали разом, спільно користувались всіма житловими приміщеннями, кухнею, мали спільний бюджет, разом купували харчі, вирощували птицю та худобу, садили городину.

Позивач несла витрати з лікування, купувала ліки, доглядала, а після смерті взяла на себе організацію поховання, оплатила всі ритуальні послуги.

Все село та сільська рада можуть підтвердити ці факти, оскільки все відбувалося на їхніх очах.

У зв`язку з цим просила встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини з метою оформлення права на нерухоме спадкове майно відповідно до вимог ст.1264 ЦК України.

Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.11.2022 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача надіслала до суду заяву про визнання позову та просив проводити розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги заяви та просили їх задовольнити. Судові витрати по даній справі просили залишити за позивачем.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив таке.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується наданою копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 399 від 13.05.2022.

Згідно інформації від 21.01.2023 № 7/01-16, витребуваної ухвалою суду з Новомиколаївської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не заводилась.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 226440123 від 01.10.2020).

Згідно з довідкою від 29.09.2022 № 02-11-03 № 67, виданою виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, позивач ОСОБА_1 з січня 2017 року проживала без державної реєстрації місця проживання разом з ОСОБА_3 , 1950 року народження, яка потребувала сторонньої допомоги, за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_4 . 12.05.2022 ОСОБА_1 проживала разом з померлою, вели спільне господарство, витрати на послуги по похованню взяла на себе.

Факт спільного проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що знала померлу ОСОБА_3 з 1976 року, проживала поруч

Після смерті чоловіка ОСОБА_3 проживала сама, ходила з паличкою, були проблеми зі спиною. Вона не могла вільно пересуватися.

ОСОБА_6 проживала зі своєю сім`єю навпроти будинку ОСОБА_3 .

У 2016 році на Новий рік сусіди пішли до Клави привітати її, вона була зовсім погана. Там залишалася молодша донька ОСОБА_6 . А на початку 2017 року ОСОБА_6 із сім`єю переїхала жити до Клави.

Вона доглядала її, прала, прибирала, вони разом вели господарство. Клава отримувала невеличку пенсію, ОСОБА_6 тримала домашню птицю.

Відносини, які склалися між ними, були схожі як у доньки та матері. У Клави був важкий характер, але ОСОБА_6 все терпіла.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що була сусідкою ОСОБА_3 приблизно з 1975 року, а ОСОБА_6 знає з 2011 року.

Клава проживала разом з чоловіком, була людиною не дуже контактною. Чоловік помер раніше 2010 року, вона залишилася одна. У неї були проблеми з ногами, ходила з палицями.

У ОСОБА_6 народилася донька ОСОБА_8 , і вона часто ходила до Клави гратися, а ОСОБА_6 допомагала ОСОБА_9 по господарству.

На Новий 2017 рік ОСОБА_6 остаточно перейшла жити до ОСОБА_3 .

У неї вікна кухні виходять на двір Клави, і тому вона бачила, як ОСОБА_6 весь час вела господарство: тримала курей, качок, обробляла город. Вони жили з Клавою однією сім`єю.

Поховання Клави ОСОБА_6 взяла на себе.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України до спадкоємців за законом четвертої черги віднесено осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Встановлення факту проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з січня 2017 року по день смерті останньої є необхідним для прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, факт спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент смерті останнього відноситься до фактів, що мають юридичне значення, оскільки від нього залежить реалізація права на спадщину.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Таким чином, термін «місце проживання», вжитий у ЦК України, є більш широким у порівнянні із відповідним терміном, закріпленим у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», і охоплює також вжитий у цьому Законі термін «місце перебування».

Відтак, факт спільного проживання осіб, у розумінні норм ЦК України, який відповідно до ч. 2 ст. 4 цього Кодексу, є основним актом цивільного законодавства, не залежить від реєстрації місця проживання осіб за однією адресою. Реєстрація місця проживання чи місця перебування фізичної особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод або підставою для їх обмеження, згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Разом з цим, фактом, що має юридичне значення, встановлення якого є предметом заяви у даній випадку, є саме постійне спільне проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент смерті останнього.

Визначаючи постійне місце проживання, з огляду на приписи ст. 29 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», необхідно брати до уваги те місце проживання, у якому особа протягом року знаходиться найбільший час.

Факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю по день її смерті підтверджується вищезазначеними належними і допустимими доказами.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Таким чином, оскільки встановлення вказаного факту необхідно позивачу для отримання свідоцтва про право на спадщину, та враховуючи надані докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню

Враховуючи заяву ОСОБА_1 , понесені судові витрати суд залишає за позивачем. Судовий збір, сплачений заявником при поданні заяви, не відшкодовується відповідно до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, 1264, 1268 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , до Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, місцезнаходження: Запорізька область, Запорізький район, с.Михайлівка, вул.Слободчикова, буд. 17, , про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю задовольнити.

Встановити факт проживання однією сімє`ю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі спадкодавцем, ОСОБА_3 , у житловому будинку АДРЕСА_1 з січня 2017 року і до часу відкриття спадщини, 12.05.2022.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 20.03.2023.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

20.04.2023