Справа № 202/6444/23
Провадження № 2/202/1712/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

27 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Бєсєда Г.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст. 27 ЦПК України).

За ч. 2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі № 409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону.

Відповідно до довідки Національної соціальної сервісної служби України від 26.04.2023, довідки № 1205- від 01.04.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та довідки № 1205- від 31.03.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_3 є адреса: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Індустріального району м. Дніпра. Зазначена адреса відноситься згідно адміністративно-територіального поділу м. Дніпра до території Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра.

Згідно матеріалів справи гр. ОСОБА_1 фактично зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально не відноситься до Індустріального району м. Дніпра. Зазначена адреса відноситься згідно адміністративно-територіального поділу м. Дніпра до території Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра.

Підстав, які б згідно ст. 28 ЦПК України дозволили позивачу обирати підсудність в Індустріальному районі м. Дніпра з урахуванням спору, який виник у сторін, суд не вбачає та позивачем не надано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, справа підлягає передачі на розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда