Єдиний унікальний номер: 448/969/21
Провадження № 2/448/69/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повне)

16.03.2023 року м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Юрій БІЛОУС,

за участі секретаря судового засідання Ірини РОМАНЧЕНКО,

сторони:

позивач Львівський обласний центр зайнятості,

відповідач Олександр ШУЛЬГА,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) в залі суду м.Мостиська (81300, Львівська область, м.Мостиська, вул.Грушевського, 1/9) цивільну справу за позовом Львівського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 ,

суть спору: про стягнення грошових коштів,

учасники справи:

представник позивача Марта ЛЄСНА (довіреність №2 від 02.01.2023 року),

відповідач Олександр ШУЛЬГА,

в с т а н о в и в:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

І. Стислий виклад обставин справи:

Виконуючий обов`язки директора Львівського обласного центру зайнятості Іванчук О.С. (надалі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі Відповідача) про стягнення отриманої безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності в розмірі 64000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача послалася на те, що відповідно до Порядку реалізації пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1154, Комісією з реалізації пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб, 15.11.2017 було вирішено надати учаснику пілотного проєкту відповідачу ОСОБА_1 безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі для організації підприємницької діяльності з вирощування сільськогосподарських культур у сумі 64 000,00 грн., яка була використана на закупівлю Львівським обласним центром зайнятості необхідного обладнання, зазначеного у його ( ОСОБА_1 ) бізнес-плані.

Стверджує, що між Львівським обласним центром зайнятості, Мостиським районним центром зайнятості, Управлінням соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації та ОСОБА_1 було укладено чотиристоронній договір про надання учасникам пілотного проєкту безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності від 30.11.2017 № 310 (надалі - Договір).

Так, умовами цього Договору передбачено надання ОСОБА_1 фінансової допомоги в розмірі 64000,00 грн. на підставі рішення Комісії та заяви-доручення на оплату витрат на закупівлю передбачених бізнес-планом обладнання та матеріалів для організації підприємницької діяльності, шляхом безготівкової оплати Львівським обласним центром зайнятості витрат на закупівлю ОСОБА_1 обладнання та матеріалів для організації підприємницької діяльності, передбачених його бізнес-планом на підставі укладеного ОСОБА_1 договору купівлі-продажу № 30/11/17 від 30.11.2017 року з продавцем обладнання та матеріалів ФОП ОСОБА_2 .

Також стверджує, що 20.12.2017 року Львівським обласним центром зайнятості на підставі поданих ОСОБА_1 документів (заяви-доручення від 30.11.2017 року на оплату 64 000,00 грн, договору купівлі-продажу №30/11/17 від 30.11.2017 року, укладеного між ФО-П ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , рахунку-фактури на оплату №19/17 від 30.11.2017року, накладної №18 від 22.12.2017 року) перераховано продавцю кошти за обладнання та матеріали на загальну суму 64 000,00 грн. (платіжне доручення № 37 від 20.12.2017 року).

Наголошує, що на засіданні Комісії 11.05.2019року було з`ясовано, що Городоцькою місцевою прокуратурою Львівської області за наслідками досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 , шляхом обману, з метою отримання безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності, на виконання чотиристороннього договору, подав пакет документів, серед яких були підроблені документи. 20.12.2017 року на підставі підроблених документів, поданих ФОП ОСОБА_1 , Львівським обласним центром зайнятості на рахунок ФОП ОСОБА_2 були перераховані кошти в сумі 64 000 грн. По даному факту слідчим відділенням Мостиського відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області 11.09.2018 року було порушене кримінальне провадження.

Посилається на те, що ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 20.04.2021 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задоволено. Звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №0000542 від 11.09.2018 року про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України закрито.

У зв`язку з цим Комісією 14.06.2021 року прийнято рішення, що оформлено протоколом від 14.06.2021 року № 35, про дострокове розірвання чотиристороннього договору від 30.11.2017 № 310 з учасником пілотного проєкту ОСОБА_1 та повернення ним отриманої безвідсоткової фінансової допомоги у повному обсязі в сумі 64 000,00 грн.

Відповідно до п.7 Порядку реалізації пілотного проєкту про залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1154, рішення про повернення учасником пілотного проєкту отриманих ним коштів фінансової допомоги приймає Комісія шляхом оформлення протоколу засідання. Протокол є підставою для проведення обласним центром зайнятості претензійно-позовної роботи з повернення коштів.

Стверджує, що на підставі протоколу Комісії від 14.06.2021 року № 35 Львівським обласним центром зайнятості було надіслано ОСОБА_1 листа від 07.07.2021 року №17-3853/21 про дострокове розірвання чотиристороннього договору про надання учасникам пілотного проєкту безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності від 30.11.2017 № 310.

Зазначає, що з метою досудового врегулювання спору, ОСОБА_1 надіслано претензійну вимогу від 07.07.2021 № 17-3856/21 про повернення отриманої безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності в сумі 64 000 грн., однак відповідачем у добровільному порядку кошти не відшкодовані.

ІІ. Позиція учасників справи:

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд їх задоволити та стягнути з відповідача отриману ним безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі для організації підприємницької діяльності в сумі 64 000 грн.

Відповідач ОСОБА_1 , в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що на виконання умов Договору він сплачував податки та обов`язкові збори, про що надав суду відповідні квитанції, а отже згідно пунктів 4.3 та 4.4 Договору вважає, що сума повернення зменшується на суму сплачених податків, зборів і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування. Стверджує, що при розрахунку ціни позову позивач, в порушення п.4.3 Договору, не врахував сплату відповідачем податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тому позовні вимоги у цій частині вважає безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі:

Заочним рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 11 листопада 2021 року, позовні вимоги Львівського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 , про стягнення грошових коштів, задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського обласного центру зайнятості отриману безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі для організації підприємницької діяльності в розмірі 64000 грн. 00 коп.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 29.12.2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Мостиського районного суду Львівської області від 11 листопада 2021 року у цивільній справі №448/969/21 залишено без руху.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 21.01.2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Мостиського районного суду Львівської області від 11 листопада 2021 року у цивільній справі №448/969/21 повернуто заявнику.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 13.09.2022 року скасовано ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 21.01.2022 року та направлено справу в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 20.10.2022 року поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Мостиського районного суду Львівської області від 11 листопада 2021 року. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Мостиського районного суду Львівської області від 11 листопада 2021 року у цивільній справі №448/969/21 за позовом Львівського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 , про стягнення грошових коштів, прийнято до розгляду.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 27.10.2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Мостиського районного суду Львівської області від 11.11.2021 року за позовом Львівського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 , про стягнення грошових коштів; заочне рішення Мостиського районного суду Львівської області від 11 листопада 2021 року скасовано, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 27.02.2023 року витребувано з Мостиського районного суду Львівської області матеріали кримінальної справи №448/416/19 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.

Ухвалами суду від 26.10.2022р., 31.10.2022р., 05.12.2022р., 19.12.2022р., 31.01.2023р., 17.02.2023р., та 02.03.2023р. постановлено проводити судові засідання з розгляду даної цивільної справи в режимі відеоконференції між Мостиським районним судом Львівської області та Галицьким районним судом м.Львова.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

ІV. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази, у тому числі й ті, що відхилені судом, а так само і оцінка аргументів сторін:

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, при цьому, створивши учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

Львівський обласний центр зайнятості діє від імені Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття відповідно до законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення» та Положення про Львівський обласний центр зайнятості.

Відповідно до Порядку реалізації пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1154, від 02.12.2015 року, Комісією з реалізації пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб 15.11.2017 року було вирішено надати ОСОБА_1 безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі на організацію підприємницької діяльності з вирощування сільськогосподарських культур у сумі 64 000 грн., яка була використана на закупівлю Львівським обласним центром зайнятості необхідного обладнання, матеріалів, зазначених у бізнес-плані ОСОБА_1 , що підтверджується копією Витягу з протоколу №8 засідання комісії з реалізації пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до частини сьомої статті 20 Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України постановою від 05.04.2017 року № 224 затвердив Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті на фінансову підтримку заходів із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб в умовах експерименту (далі-Порядок № 224).

Порядок № 224 визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою 2501500 «Фінансова підтримка заходів із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб в умовах експерименту» (далі - бюджетні кошти).

Бюджетні кошти спрямовуються на надання безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі (далі - фінансова допомога) членам малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщеним особам, які є учасниками пілотного проєкту, що реалізується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1154 "Про реалізацію пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб".

Головним розпорядником бюджетних коштів і відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Одержувачами бюджетних коштів є Донецький, Житомирський, Львівський, Полтавський, Харківський та Чернігівський обласні центри зайнятості, які виконують функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - обласні центри зайнятості).

Обласний центр зайнятості надає фінансову допомогу учасникам пілотного проєкту для організації ними підприємницької діяльності шляхом перерахування бюджетних коштів постачальникам (продавцям) обладнання та матеріалів на підставі документів, зазначених у пунктах 7 та 8 Порядку № 1154.

Відповідно до вимог Порядку № 1154 фінансова допомога надається одноразово шляхом оплати обласним центром зайнятості за заявою-дорученням учасника пілотного проєкту витрат на закупівлю обладнання та матеріалів для організації підприємницької діяльності, передбачених його бізнес-планом.

Документи подаються за місцем реєстрації чи постійного проживання учасника пілотного проєкту до базового центру зайнятості, який подає їх протягом одного робочого дня з дати їх надходження до обласного центру зайнятості. Оплата витрат учасника пілотного проєкту на закупівлю обладнання та матеріалів для організації підприємницької діяльності, передбачених його бізнес-планом, проводиться обласним центром зайнятості згідно з умовами договору, укладеного між учасником пілотного проєкту та продавцем обладнання і матеріалів.

Судом встановлено, що 30.11.2017 року між Львівським обласним центром зайнятості, Мостиським районним центром зайнятості, Управлінням соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації та учасником пілотного проєкту відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір №310 про надання учасникам пілотного проєкту безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності (далі Договір).

Укладений між сторонами чотиристоронній договір є підставою для виникнення у них прав та обов`язків, передбачених таким договором.

Відповідно до умов Договору, безвідсоткова фінансова допомога на поворотній основі для організації підприємницької діяльності (далі - фінансова допомога) надається в порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про реалізацію пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб» від 02 грудня 2015 № 1154 (із змінами) та цим Договором.

Згідно з п. 9 Порядку № 1154 розмір фінансової допомоги не може перевищувати 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого на початок відповідного року.

Відповідно до п.1.2 вказаного Договору, розмір фінансової допомоги за Договором визначається за рішенням Комісії з питань реалізації пілотного проєкту і становить 64000,00 грн.

Відповідно до п.3.1 договору фінансова допомога надається одноразово у безготівковій формі. Сторони договору розуміють одноразовість надання фінансової допомоги як сплату Стороною 1 (позивачем) витрат на закупівлю обладнання та матеріалів, необхідних для організації підприємницької діяльності Сторони 4 (відповідача), шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідного продавця у повному обсязі за кожним первинним документом, передбаченим у розділі 2 Договору та зазначеним у заяві-дорученні Сторони 4.

Відповідно до п.3.2 договору фінансова допомога стороні 4 (відповідачу ОСОБА_1 ), яка не має статусу суб`єкта підприємницької діяльності та щодо якої Комісією прийнято рішення про надання їй фіннасової допомоги, надається після державної реєстрації стороні 4 як фізичної особи-підприємця.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 22.11.2017 року.

Відповідно до п.4.1 вказаного Договору, кошти, перераховані Львівським обласним центром зайнятості, як фінансова допомога, повертаються починаючи з 01 грудня 2020 року і мають бути повернені у строк до 31 грудня 2020 року.

Відповідно до п.4.3 Договору, сума фінансової допомоги, що повертається, зменшується на суму сплачених стороною 4 (відповідачем ОСОБА_1 ) податків, зборів (обов`язкових платежів) і єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Для підтвердження розміру сплачених податків та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування сторона 4 подає стороні 1 довідку, видану органом Державної фіскальної служби за місцем його обліку як платника податків.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.11.2017 року між відповідачем ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір №30/11/17 купівлі продажу насіння сої, міндобрив та гербіцидів для реалізації бізнес-плану на загальну суму 64 000,00 грн.

Враховуючи поданий відповідачем бізнес-план, а також на підставі поданих ним інших документів та заяви-доручення, позивач перерахував ФОП ОСОБА_2 за товар грошові кошти в розмірі 64000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №37 від 20.12.2017 року на загальну суму 64000,00 грн.

Тобто, на підставі рішення Комісії позивач надав відповідачу одноразово фінансову допомогу шляхом оплати витрат на закупівлю передбачених його бізнес-планом обладнання для організації підприємницької діяльності на загальну суму 64000,00 грн.

Вказані обставини не заперечувалися сторонами в судовому засіданні.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 зобов`язався організувати підприємницьку діяльність згідно з бізнес-планом і повернути кошти фінансової допомоги в розмірах і на умовах, визначених Договором та законодавством України.

Отже, за умовами п.5.8 Договору відповідач взяв на себе зобов`язання, невиконання яких тягне розірвання договору та повернення отриманої суми фінансової допомоги у повному обсязі відповідно до п. 9.4 договору.

Крім цього, пунктом 5.8.1 Договору сторони визначили, що відповідач зобов`язаний щоквартально інформувати у письмовій формі Комісію про стан провадження підприємницької діяльності у межах пілотного проєкту та виконання бізнес-плану.

У відповідності до п.п.5.8.2 та 5.8.3 Договору, відповідач зобов`язаний прикладати зусилля для розвитку підприємницької діяльності та недопущення її збитковості; своєчасно сплачувати передбачені законодавством України податки, збори і єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п.6.1 Договору сторони є відповідальними за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 6.2 зазначеного Договору сторони узгодили, що у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем умов договору та на підставі рішення Комісії про повернення коштів фінансової допомоги ОСОБА_1 повинен повернути суму фінансової допомоги протягом 10 робочих днів з дати отримання зазначеного рішення Комісії.

11.05.2019 року на засіданні комісії з реалізації пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб, було з`ясовано, що Городоцькою місцевою прокуратурою Львівської області за наслідками досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 , шляхом обману, з метою отримання безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності, на виконання чотиристороннього договору, подав пакет документів, серед яких були підроблені документи. 20.12.2017 року на підставі підроблених документів, поданих ФОП ОСОБА_1 , Львівським центром зайнятості на рахунок ФОП ОСОБА_2 були перераховані кошти в сумі 64 000 грн. По даному факту слідчим відділенням Мостиського відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області 11.09.2018 року було порушене кримінальне провадження. У зв`язку з цим, Комісія вирішила у разі винесення судом вироку про визнання ОСОБА_1 таким, що незаконно отримав безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі для організації підприємницької діяльності відповідно до чотиристороннього договору від 30.11.2017 року №310 Львівському обласному центру зайнятості достроково розірвати цей договір та здійснити заходи щодо повернення ОСОБА_1 цих коштів в повному обсязі в сумі 64 000,00 грн.

Матеріали кримінального провадження №0000542 внесеному в ЄРДР 11.09.2018 року за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.190КК України розглядалися Мостиським районним судом Львівської області, де Львівський обласний центр зайнятості був залучений в якості потерпілої сторони.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінальної справи №448/416/19 (провадження №1-кп/448/29/21), наданих суду згідно ухвали про витребування доказів від 27.02.2023 року, встановлено, що ОСОБА_1 , шляхом обману, з метою отримання безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності надав на розгляд представників органу державної влади пакет документів, серед яких були підроблений рахунок-фактура №19/17 та накладна квитанція №18 до договору купівлі продажу від 30.11.2017 року №30/11/17, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , в якій остання на його прохання внесла завідомо неправдиві для ОСОБА_1 відомості щодо купівлі-продажу та передачі товарів, а саме: насіння сої «Венус» кількістю 2600 кг, ціною 17 грн/кг, загальною вартістю 44200грн, міндобрив нітрофоски NPK 23:13:8 «Агрохімпродукт» кількістю 1000 кг, ціною 15 грн/кг, загальною вартістю 15000грн, гербіциду «гліфовіт РК ТМ Укравіт» кількістю 100 кг, ціною 48грн/кг, загальною вартістю 4800 грн.

Судом також встановено, що ОСОБА_1 , з метою заволодіння коштами безвідсоткової фінансової допомоги в розмірі 64000 грн., завідомо не маючи наміру використати такі кошти за призначенням, подав в Львівський обласний центр зайнятості, документи для участі у соціальному проєкті для започаткування власної справи «Рука допомоги», на підставі чого з ним було укладено чотиристоронній договір «Про надання учасникам пілотного проєкту безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності №310 від 30.11.2017. На виконання вказаного договору ОСОБА_1 подав вищевказані, завідомо підроблені документи до договору купівлі-продажу №30/11/17 між ФОП ОСОБА_2 та ФО-П ОСОБА_1 20.12.2017 року на підставі підроблених документів поданих ОСОБА_1 Львівським обласним центром зайнятості на рахунок ФО-П ОСОБА_2 були перераховані кошти в сумі 64000 грн. В подальшому ОСОБА_1 ввівши в оману та зловживаючи довірою ОСОБА_2 вмовив її зняти з особового рахунку дані кошти, які остання передала ОСОБА_1 , котрий розпорядився ними на власний розсуд.

ОСОБА_1 в судових засіданнях свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, однак подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 20.04.2021 року задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №0000542 від 11.09.2018 року про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України закрито. Ухвала суду сторонами не оскаржувалася та набрала законної сили 28.04.2021 року.

У зв`язку з вищевикладеним, 14.06.2021 року на засіданні комісії з реалізації пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб, було вирішено відповідно до п.6.2. договору розпочати претензійно-позовну роботу щодо повернення ОСОБА_1 фінансової допомоги в повному обсязі в сумі 64000,00грн.

Позивачем на виконання вищевказаного рішення Комісії було надіслано на адресу відповідача лист № 17-3856/21 з вимогою в строк 10 робочих днів з дати отримання рішення Комісії повернути суму коштів фінансової допомоги у розмірі 64000,00 грн., яку відповідач незаконно отримав 09.07.2021 року, про що в матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення, однак ОСОБА_1 відповіді не надано, кошти у встановлений термін не повернуто.

Крім цього, судом встановлено, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 30.03.2021 року внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

V. Застосоване Судом національне та міжнародне законодавство:

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що між сторонами існували договірні правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з частиною 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статей 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Такого висновку дійшов Верховного Суду України, який викладений у постанові від 04 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13.

До підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі ст. 51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Частиною 9 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Згідно з п.7 Порядку № 1154 матеріали щодо порушення учасником пілотного проєкту умов договору збирає та подає на розгляд Комісії сторона, яка ініціює розгляд питання.

Рішення про повернення учасником пілотного проєкту отриманих ним коштів фінансової допомоги приймає комісія шляхом оформлення протоколу засідання. Протокол є підставою для проведення обласним центром зайнятості претензійно-позовної роботи з повернення коштів.

Відповідно до п. 6.2 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 умов Договору та на підставі рішення Комісії про повернення коштів фінансової допомоги, вона повинна повернути суму фінансової допомоги протягом 10 робочих днів з дати отримання зазначеного рішення Комісії.

Як зазначено пунктом 9.4 договору, він може бути розірваний сторонами - Львівським обласним центром зайнятості, Мостиським районним центром зайнятості, Управлінням соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації в разі невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, визначених п.5.8 Договору.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Важливість етапу дослідження доказів для оцінки доказів полягає в тому, що забезпечується формування внутрішнього переконання суддів одразу з моменту надходження справи до суду і прийняття доказів, на етапі дослідження доказів, у процесі детального аналізу кожного з них у суду є можливість оцінити докази у своїй сукупності та порівняти їх, оскільки належна оцінка судом наявних у справі доказів є однією з гарантій права особи на справедливий судовий розгляд, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст.6) роль мотивувального судового рішення полягає в тому, що судом були досліджені всі надані докази і аргументи сторін.

Таким чином, надання доказів, які мають бути належними, допустимими та достовірними з метою підтвердження своїх вимог та заперечень є процесуальним обов`язком сторін у справі.

Згідно з частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

VI. Висновки Суду:

Предметом позову у даній справі є матеріально-правові вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги у загальному розмірі 64 000,00 грн.

Підставами позовних вимог зазначено порушення (невиконання) відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо повернення коштів поворотної фінансової допомоги.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів.

В матеріалах справи відсутні докази того, що чотиристоронній договір про надання учасникам пілотного проєкту безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності №310 від 30.11.2017 року, який укладений між сторонами є не чинним, його не дійсність не спростована, а тому зобов`язання за даними правочином підлягають до виконання.

Водночас, згідно частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд констатує, що Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 20.04.2021 року, яка набрала законної сили 28.04.2021 року, звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №0000542 від 11.09.2018 року про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України закрито. При цьому ОСОБА_1 роз`яснено, що вказана обставина є нереабілітуючою підставою для закриття кримінального провадження, тому в разі свого бажання доводити свою невинуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень він мав би наполягати на завершенні розгляду кримінального провадження по суті для ухвалення виправдувального вироку. ОСОБА_1 , не дивлячись на те, що вину свою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, однак наполягав на його звільненні від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, надав на це свою згоду та вказав, що правові наслідки такого звільнення йому роз`яснені та зрозумілі.

Водночас, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, в тому числі і матеріалами кримінального провадження №0000542, відповідач ОСОБА_1 , з метою заволодіння коштами безвідсоткової фінансової допомоги в розмірі 64000 грн. та завідомо не маючи наміру використати такі кошти за призначенням, подав в Львівський обласний центр зайнятості, пакет документів, серед яких були підроблені документи, для участі у соціальному проєкті для започаткування власної справи «Рука допомоги». В подальшому, Львівським обласним центром зайнятості на рахунок НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_2 були перераховані кошти в сумі 64000 грн., якими ОСОБА_1 , ввівши в оману та зловживаючи довірою ОСОБА_2 , розпорядився на власний розсуд,

На переконання суду, яке ґрунтується на системному вивченні та аналізі матеріалів справи, у відповідача ОСОБА_1 на момент укладення чотиристороннього Договору №310 від 30.11.2017 року не було правових підстав для укладення такого договору та отримання безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності у розмірі 64000 грн., оскільки відповідач не мав дійсного наміру використовувати такі кошти за призначенням та надав позивачу пакет документів, серед яких були підроблені.

Суд відхиляє доводи відповідача ОСОБА_1 , про неврахування позивачем при розрахунку ціни позову суму сплачених ним податків та інших обов`язкових платежів, оскільки такі твердження є його запереченнями проти позову, які з урахуванням принципу змагальності сторін, повинні доводитися ним під час розгляду справи.

Так, для підтвердження вказаного, відповідачем ОСОБА_1 , надано суду квитанції про сплату ЄСВ та єдиного податку. Жодних інших доказів на підтвердження сплати податків на інших обов`язковий платежів, в тому числі довідку, видану органом Державної фіскальної служби за місцем обліку відповідача як платника податків, що прямо передбачено п.4.3 Договору, на яку посилається відповідач, матеріали справи не містять та такі не долучалися відповідачем в судовому засіданні, а тому суд відноситься критично до вказаних тверджень відповідача.

На переконання суду, оскільки на момент укладення договору у відповідача були відсутні підстави (обставини), з якими закон пов`язує укладення договору, то і сплата податків та інших обов`язковий платежів відбувалася відповідачем у добровільному порядку та не на виконання умов чотиристороннього договору №310 від 30.11.2017 року. Докази, які б підтверджували протилежне у матеріалах справи відсутні.

Також суд прийшов до переконання, що договір не було укладено внаслідок чи: насильства, зловмисної домовленості або укладення договору під впливом тяжкої для відповідача обставини.

Даючи оцінку доводам сторін, суд вважає, що стороною позивача доведено факт отримання відповідачем ОСОБА_1 безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності у розмірі 64000,00 грн. та порушення (невиконання) останнім зобов`язання щодо їх повернення, а відповідач ОСОБА_1 , в свою чергу, на надав до суду належних та допустимих доказів, які б спростували обставини, викладені у позовній заяві, зокрема, покази свідків, письмові розписки, квитанції, платіжні доручення про повернення фінансової допомоги в повному обсязі, тощо.

В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували хоча б часткове належне виконання ним зобов`язань взятих перед позивачем, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі, зважаючи на той факт, що сплата податків та зборів відбувалася ОСОБА_1 виключно в добровільному порядку, а не на виконання умов договору, зокрема п.4.3 Договору.

Таким чином, оскільки відповідач не долучив до матеріалів справи доказів повернення фінансової допомоги в повному обсязі, суд приходить до висновку про порушення (невиконання) останнім умов договору та взятих на себе зобов`язань, а відтак, і про наявність підстав для стягнення з відповідача усієї суми фінансової допомоги у розмірі 64 000 грн.

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

В рішенні ЄСПЛ «Суомінен проти Фінляндії» (№ 37801/97, 01.07.2003р. §36) зазначено, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доводів сторін на підтвердження їхніх позицій, суд зобов`язаний виправдовувати свої дії і наводити обґрунтування своїх рішень.

Також в рішенні «Гірвісаарі проти Фінляндії" (№ 49684/99, 27.09.2001р. §30) ЄСПЛ вказує: «ще одне призначення належно обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам спору, що вони були почуті; також, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд судом вищестоящої інстанції; лише за умови винесення обґрунтованого рішення забезпечується публічний контроль за здійсненням правосуддя».

Ураховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, з огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, а також те, що позивач на виконання умов договору надав відповідачу одноразово фінансову допомогу шляхом оплати витрат на закупівлю передбачених його бізнес-планом обладнання для організації підприємницької діяльності на загальну суму 64000,00 грн., відповідач не виконав умови договору, що стало наслідком прийняття рішення Комісією про повернення коштів, однак відповідач відповідно до умов договору у визначений строк не повернув кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

VІІ. Ррозподіл судових витрат між сторонами:

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, згідно платіжного доручення №2491 від 25 червня 2021 року позивачем було сплачено 2270 грн. 00 коп. судового збору.

По справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 64 000,00 грн., котра була задоволена в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Львівського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 , про: стягнення грошових коштів, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Львівського обласного центру зайнятості (, юридична адреса: м.Львів, вул. Бортнянського, 11а; рахунок UA 0013807, отримувач: ГУК Львів/Мостиська тг/24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) , код класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження», «Призначення платежу» - «Постанова Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1154. Повернення фінансової допомоги за договором від 30.11.2017 №310») отриману безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі для організації підприємницької діяльності в розмірі 64000 (шістдесят чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Львівського обласного центру зайнятості (, юридична адреса: м.Львів, вул. Бортнянського, 11а; рахунок UA 0013807, отримувач: ГУК Львів/Мостиськатг/24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) , код класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження», «Призначення платежу» - «Постанова Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1154. Повернення фінансової допомоги за договором від 30.11.2017 №310») понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 23 березня 2023 року

Відомості про учасників справи:

Позивач: Львівський обласний центр зайнятості, місцезнаходження: м.Львів, вул.Бортнянського, буд. 11а, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Юрій БІЛОУС