У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2023 Справа №607/5111/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБУД» про стягнення заборгованості із невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кушнірчук В.М., звернувся в суд із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБУД», в якій просить стягнути з відповідача заборгованість із невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористані дні відпустки в сумі 54 747,94 грн., а також середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати в сумі 27 063, 96 грн.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач ОСОБА_1 не сплатив судовий збір при зверненні до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору.

Так, згідно із пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У даному випадку позивач звернувся до суду із вимогами щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення компенсації за невикористані дні відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що до структури заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У Постанові Великої палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі N 910/4518/16 (пунктами 57, 58) викладено правову позицію, відповідно до якої за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР «Про оплату праці», середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Враховуючи те, що позивач крім стягнення заробітної плати ставить вимогу про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні, то в даному випадку норми щодо звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не підлягають застосуванню, тому за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені слід сплачувати судовий збір.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, за вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 27 063,96 гривень ОСОБА_1 необхідно було сплатити судовий збір в сумі 1073,60 гривень (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме - оплатити судовий збір в розмірі 1073,60 гривень та надати суду оригінал квитанції про його сплату.

При цьому, суд зазначає, що у випадку невиконання вимог суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБУД» про стягнення заборгованості із невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без руху, надавши позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання зазначених в ухвалі вимог позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернена.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяВ. М. Позняк