Житомирський апеляційний суд
Справа №277/974/22 Головуючий у 1-й інст. Гресько В.О.
Категорія 44 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого- судді Трояновської Г.С .

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу № 277/974/22 за позовом Національного медичного університету імені О.О. Богомольця до ОСОБА_1 , третя особа: Міністерство охорони здоров`я України, про відшкодування вартості навчання за державні кошти

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 24 січня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Греська В.А. в смт Ємільчине

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року Національний медичний університет (НМУ) імені О.О. Богомольця звернувся з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на свою користь кошти за навчання за рахунок державного бюджету у сумі 222 712,98 грн. та судовий збір у сумі 3 340,70 грн.

В обгрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 був направлений на навчання в НМУ імені О.О. Богомольця Департаментом охорони здоров`я Житомирської обласної Державної адміністрації та зарахований на бюджетну форму навчання на перший курс денної форми навчання з 01.09.2014 року за спеціальністю «лікувальна справа» медичного факультету №1 до НМУ імені О.О. Богомольця. 26.08.2014 між сторонами було укладено угоду «Про підготовку фахівців з вищою освітою» №140718, згідно умов якої відповідач зобов`язався прибути після закінчення вищого закладу освіти за місцем направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку.

Наказом №1781/л-1 від 22.06.2020 року відповідача відрахували з вищого навчального закладу, у зв`язку із закінченням повного курсу навчання за спеціальністю «Лікувальна справа» та присвоїли кваліфікацію лікаря з 26.06.2020 року. ОСОБА_3 повинен був повернутися для відпрацювання в один із лікувально-профілактичних закладів, розташований у сільській місцевості Ємільчинського району, згідно направлення №34 від 12.06.2014 року на навчання ДОЗ Житомирської ОДА. Від Управління охорони здоров`я Житомирської ОДА надійшов лист про те, що КНП «ЦПМСД Ємільчинської районної ради» не має можливості працевлаштувати ОСОБА_1 та не заперечує щодо надання йому можливості самостійного працевлаштування.

Відповідач 22.05.2020 року направив заяву до позивача , в якій просив надати йому право на самостійне працевлаштування, на підставі чого відповідачу університетом було видано довідку про надання можливості самостійного працевлаштування.

На підставі вказаної довідки ОСОБА_1 звернувся до Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації виконавчого органу Київської міської ради для направлення на проходження інтернатури та працевлаштування.

ОСОБА_1 був направлений на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю «Загальна практика сімейна медицина» до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Святошинського району м. Києва для проходження заочного розділу інтернатури за цією спеціальністю тривалістю 12 місяців. Для проходження очного розділу інтернатури відповідач направлений на базу НМУ імені О.О. Богомольця тривалістю 10 місяців відповідно до графіків проходження навчання та прийнятий на роботу згідно наказу №205/к від 31.07.2020 року з 03.08.2020 року на посаду лікаря-інтерна загальної практики сімейного лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини №4 філії №1.

Відповідач згідно наказу №178/к від 29.07.2022 після закінчення інтернатури був переведений з посади лікаря-інтерна загальної практики сімейного лікаря АЗПСМ №4 філії №1 на посаду лікаря загальної практики сімейного лікаря АЗПСМ №4 філії №1 у зв`язку із закінченням інтернатури для відпрацювання трьох років.

17.08.2022 року позивачем було отримано повідомлення від КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» про те, що відповідача звільнено з посади лікаря загальної практики - сімейного лікаря АЗПСМ №4 філії №1 за власним бажанням.

ОСОБА_1 закінчив навчання на бюджетній формі в НМУ імені О.О. Богомольця, за місцем призначення до КНП «ЦПМСД №2» Святошинського району м. Києва не відпрацював три роки за державним замовленням після закінчення інтернатури, чим порушив умови угоди «Про підготовку фахівців з вищою освітою». У зв`язку із чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь кошти за навчання за рахунок державного бюджету у сумі 222 712,98 гривень та судові витрати у розмірі 3 340,70 гривень.

Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 24 січня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національного медичного університету імені О.О. Богомольця кошти за навчання за рахунок державного бюджету у сумі 222 712 грн. 98 коп. та судовий збір в розмірі 3340 грн. 70 коп., а всього кошти в сумі 226 053 грн. 68 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, який був чинний на момент підписання між позивачем та відповідачем Угоди, позивач не запропонував у встановленому порядку відповідачу посаду та не визначив замовника для подальшого його працевлаштування на підставі Угоди № 140718 та згідно цільового направлення № 34.

Суд не звернув уваги на той факт, що в матеріалах справи відсутні направлення на роботу та картка працевлаштування випускника, примірник якої, згідно п. 8.3 Порядку №367 повинен зберігатися у вищому навчальному закладі освіти.

Позивач не надав докази того, що направлення було виготовлено для відповідача та того, що відповідач відмовився від конкретного місця працевлаштування.

Також суд невірно оцінив письмові докази у справі, ототожнивши цільове направлення № 34 та направлення на роботу за формою № 2, що стало підставою для прийняття неправомірного та передчасного рішення.

Вказує, що метою звернення відповідача до "Центру первинної медико-санітарної допомоги Ємільчинської районної ради", було працевлаштування, а не отримання відкріплення з метою наступного перенаправлення.

Судом першої інстанції не враховано той факт, що цільове направлення департаменту охорони здоров`я Житомирської обласної Державної адміністрації від 12.06.2014 № 34 не було підставою для звернення відповідача з вимогою працевлаштування до "Центру первинної медико-санітарної допомоги Ємільчинської районної ради" та в подальшому до центру зайнятості. Разом з тим, "Центр первинної медико-санітарної допомоги Ємільчинської районної ради не отримував від позивача картку працевлаштування відповідача у зв`язку з чим не мав обов`язку працевлаштовувати відповідача або компенсувати будь-які витрати.

Враховуючи наявність в матеріалах справи Довідки про самостійне працевлаштування передбаченої Додатком 4 п.9 Порядку № 367 та фактичне невиконання умов Угоди позивачем вважає, що судом не досліджено та не надано належну оцінку доказам, що призвело до винесення передчасного рішення у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу Національний медичний університет імені О.О. Богомольця просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 24 січня 2023 року залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що посилання відповідача на ненадання йому направлення на роботу є безпідставним, оскільки на підставі Постанови № 1159 ОСОБА_1 звернувся до Управління охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації, яка видавала цільове направлення для його подальшого працевлаштування в сільській місцевості.

Зазначає, що позивачем не було відмовлено у працевлаштуванні ОСОБА_1 , а згідно Заяви відповідача йому було надано право самостійно обрати місце працевлаштування, що не є порушенням зобов`язань Угоди про підготовку фахівців з вищою освітою та не звільняє відповідача від обов`язку відпрацювання 3-х років після закінчення інтернатури.

Позивач вказує, що згідно п. 68 Постанови Великої Палати Верховного Суду зазначено, що на переконання Великої Палати Верховного Суду покладання на фахівців, які отримали вищу освіту безкоштовно за державним замовленням, обов`язку щодо оплатного відпрацювання за направленням держави протягом визначеного періоду часу ( трьох років) не суперечить самій суті конституційного права на безкоштовну вищу освіту і в сучасних умовах економічного розвитку країни відповідає інтересам суспільства щодо отримання від держави якісних послуг у відповідних секторах.

Сторони в судове засідання не з`явились, просили розглянути справу за їх відсутності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно направлення Житомирської ОДА Департаменту охорони здоров`я ректору Національного медичного університету імені О.О. Богомольця № 34 від 12.06.2014 відповідно до Постанови КМУ від 29.06.1999 року №1154 «Про підготовку фахівців для роботи в сільській місцевості» і квоти на 2014 рік ОСОБА_1 направлено на навчання по спеціальності «лікувальна справа». Після закінчення навчального закладу ОСОБА_1 повинен бути направлений на роботу по спеціальності в один із лікувально-профілактичних закладів, розташований у сільській місцевості Ємільчинського району Житомирської області (а.с 7).

Згідно наказу №2114/л-1 від 11.08.2014 Національного медичного університету імені О.О. Богомольця на підставі Правил прийому до вищого навчального закладу Національний медичний університет імені О.О. Богомольця у 2014 році та рішення приймальної комісії від 11.08.2014 року, протокол №36, зараховано з 01.09.2014 року студентів першого курсу денної форми навчання за напрямами (спеціальностями) за державним замовленням згідно з додатком (а. с. 8).

Із наказу Національного медичного університету імені О.О. Богомольця №1781/л-1 від 22.06.2020 року вбачається, що, що на підставі п.1 ч.1 ст.46 Закону України «Про вищу освіту» та Протоколу №1 засідання Екзаменаційної комісії медичного факультету №1 від 25.06.2019 року, ОСОБА_4 студенту 6 курсу 2019/2020 навчального року медичного факультету №1 (денна форма навчання) освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст», НМУ імені О.О. Богомольця присвоєно професійну кваліфікацію «Лікар», видано диплом спеціаліста та його відраховано з університету, у зв`язку з завершенням навчання з 26.06.2020 року (а. с. 9-11).

Угодою про підготовку фахівців з вищою освітою № 140718 від 26.08.2014 Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця, в особі керівника член-кореспондента НАМН України, професора ОСОБА_5 , та студентом ОСОБА_1 передбачено, що Національний медичний університет імені О.О. Богомольця зобов`язується забезпечити студентові: якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; місце працевлаштування в державному секторі народного господарства після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації. Студент зобов`язується оволодіти теоретичними знаннями та практичними навичками, що передбачені вимогами відповідних кваліфікаційних характеристик фахівця і його майбутньої професійної діяльності за спеціальністю; прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років; у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати відповідно до державного або місцевого бюджетів, республіки вартість навчання в установленому порядку (а. с. 12-13).

Із листа Управління охорони здоров`я Житомирської ОДА, адресованого Національному медичному університету ім. О.О. Богомольця вбачається, що від головного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Ємільчинської районної ради» надійшла інформація щодо неможливості працевлаштування випускника Національного медичного університету імені О.О. Богомольця 2020 року ОСОБА_1 . Зазначено, що Управління не заперечує щодо його вільного працевлаштування (а. с. 21).

У поданій заяві від 22.05.2020 першому проректору із науково-педагогічної роботи та післядипломної освіти НМУ імені О.О. Богомольця ОСОБА_1 просив надати йому право на самостійне працевлаштування 2020 року (а. с. 20).

Повідомленням до довідки про надання можливості самостійного працевлаштування №151 підтверджується, що ОСОБА_1 призначено на посаду лікаря-інтерна в КНП «ЦПМСД №2» Святошинського району м. Києва з подальшим працевлаштуванням на посаді лікаря загальної практики (а.с.19).

Згідно наказу №1069/к від 28.07.2020 року виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Департаменту охорони здоров`я ОСОБА_1 , випускника 2020 року Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, зараховано на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю «Загальна практика сімейна медицина» до КНП «ЦПМСД №2» Святошинського району м. Києва; направлено ОСОБА_1 для проходження заочного розділу інтернатури за цією спеціальністю тривалістю 12 місяців до КНП «ЦПМСД №2» Святошинського району м. Києва та КНП «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м. Києва; направлено ОСОБА_1 для проходження очного розділу інтернатури на базу Національного медичного університету імені О.О. Богомольця тривалістю 10 місяців відповідно до графіків проходження навчання; після закінчення інтернатури перевести ОСОБА_1 3 на посаду лікаря загальної практики сімейного лікаря КНП «ЦПМСД №2» Святошинського району м. Києва для відпрацювання трьох років (а. с. 22-23).

Наказом №205-к від 31.07.2020 року КНП «ЦПМСД №2» Святошинського району м. Києва підтверджується, що ОСОБА_1 прийнято на посаду лікаря-інтерна загальної практики сімейного лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини №4 філії №1 з 03.08.2020 року (а. с. 24).

Згідно Витягу із наказу №178 від 29.07.2022 року КНП «ЦПМСД №2» Святошинського району м. Києва ОСОБА_1 переведено з 01.08.2022 року з посади лікаря-інтерна загальної практики сімейного лікаря АЗПСМ №4 філії №1 на посаду лікаря загальної практики сімейного лікаря АЗПСМ №4 філії №1 у зв`язку із закінченням інтернатури (а. с. 25).

Відповідно до наказу №180-к від 01.08.2022 року КНП «ЦПМСД №2» Святошинського району м. Києва ОСОБА_1 , який працює на посаді лікаря загальної практики сімейного лікаря АЗПСМ №4 філії №1, звільнено з роботи 01.08.2022 року за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України (а. с. 26).

Відповідно до листа №614 від 12.08.2022 року КНП «ЦПМСД №2» Святошинського району м. Києва ОСОБА_1 звільнено з посади лікаря загальної практики сімейного лікаря 01.08.2022 року за власним бажанням згідно поданої заяви (а. с. 27).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, відповідачем не було дотримано вимог законодавства України та угоди від 26 серпня 2014 року в частині його зобов`язання відпрацювати після закінчення Медуніверситету три роки, тому позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч.3 ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Приписами частини 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання, відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року № 992, було затверджено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, пунктом 3 якого передбачено, що цей Порядок поширюється на осіб, які навчаються за спеціальністю медичного профілю.

Згідно з пунктом 4 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за формою згідно з додатком № 1.

Відповідно до пункту 6 Порядку, згідно з угодою випускник зобов`язаний глибоко оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою, та відпрацювати у замовника не менше трьох років, а вищий навчальний заклад забезпечити відповідні якість та рівень підготовки фахівця з вищою освітою.

Випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов`язку прибути на роботу за призначенням.

У разі, якщо він не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням з причин, не зазначених у пунктах 9 та 18 цього Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати (пункт 21 Порядку).

Згідно з Указом Президента України від 23.01.1996 року № 77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до Державного бюджету повну вартість навчання.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.12.1997 року № 367 затверджено Порядок працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин. Пунктом 6 цього Порядку передбачено, що випускники, які уклали угоду з вищим закладом освіти після зарахування на навчання, зобов`язані відпрацювати за місцем призначення не менше ніж три роки.

Відповідно до п. 8.2. вказаного Порядку, за рік до закінчення навчання, не пізніше 01 серпня кожного року державні замовники відповідно до кількості замовлених спеціалістів, подають до Міністерства охорони здоров`я України і закладів освіти перелік конкретних місць працевлаштування та умов, які вони зобов`язуються створити випускникам наступного року (забезпеченість житлом, розмір заробітної плати, інші соціальні гарантії).

Керівництво вищих закладів освіти за рік до закінчення навчання пропонує випускникові посади відповідно до укладеної угоди з урахуванням конкретних місць працевлаштування надісланих державними замовниками. При цьому оформляється картка працевлаштування випускника (додаток 2) у двох примірниках. Перший примірник зберігається у вищому закладі освіти, другий - надсилається державному замовникові ( п. 8.3. Порядку).

Пунктом 10 Порядку визначено, що списки персонального працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти III і IV рівнів акредитації в алфавітному порядку та протокол засідання державної комісії з працевлаштування випускників подаються на затвердження до Міністерства охорони здоров`я України відповідно до графіка.

Згідно з пунктом 11 Порядку державні замовники на підставі витягів із протоколів персонального працевлаштування випускників, що надсилає до них заклад освіти, не пізніш як за 1 місяць до випуску зобов`язані оформити направлення на роботу.

Пунктом 21 Порядку передбачено, що випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов`язку прибути на роботу за призначенням.

У разі, якщо він не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням з причин, не зазначених у п. 9 та 18 цього Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов`язаний

відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

В матеріалах справи міститься лист Управління охорони здоров`я Житомирської ОДА, з якого слідує, що Управління не заперечує щодо вільного працевлаштування ОСОБА_1 .

Із наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_1 від 22.05.2020 вбачається, що він просив позивача надати йому право на самостійне працевлаштування, на підставі чого університетом відповідачу було видано довідку про надання можливості самостійного працевлаштування( а.с.19- 20).

Позивач на порушення наведених норм закону та умов Угоди про підготовку фахівців з вищою освітою, укладеної між Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця та ОСОБА_1 26.08.2014 за №140780, у встановленому порядку не визначив місце працевлаштування ОСОБА_1 , не надав направлення на працевлаштування, а видав довідку про надання можливості самостійного працевлаштування.

Згідно вищенаведених правових норм, обов`язок щодо відпрацювання випускника вищого навчального закладу є похідним від оформлення держаним замовником направлення на роботу.

Отже, враховуючи, що направлення на роботу ОСОБА_1 не видавалося, обов`язок щодо відпрацювання, так само як і обов`язок щодо компенсації витрат на навчання у зв`язку з не відпрацюванням відсутній.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено із порушенням норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню згідно положень ст. 376 ЦПК України із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено, то відповідно до положень п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної в розмірі 5011,50 грн (а.с.161).

Керуючись ст.ст. 258, 374, 376, 381,382,383,384, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд , -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 24 січня 2023 року скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Національного медичного університету імені О.О. Богомольця на користь ОСОБА_1 5011,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді