Справа № 452/1092/23

У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

22 березня 2023 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., отримавши заяву ОСОБА_1 в особі її представника - адвоката Куцалаби Галини Василівни про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Кір Руслана Альфредівна, -

В С Т А Н О В И В :

17 березня 2023 року заява надійшла до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Заявник ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що вона постійно проживала зі спадкодавцем своїм батьком ОСОБА_2 на час відкриття спадщини в будинку АДРЕСА_1 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Буково Самбірського (раніше Старосамбірського) району Львівської області.

Відповідно до ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до висновку, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст.318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.1 ст.83 ЦПК України).

За змістом заяви ОСОБА_1 вказала, що вона та померлий ОСОБА_2 є дочкою та батьком відповідно, проте з доданих до заяви письмових доказів вбачається невідповідність у записах імені та по батькові заявниці, а також в імені спадкодавця, що може в подальшому стати перешкодою в доведені факту родинних зв`язків між ними та належності певного спадкового майна померлому.

Також, заявник в заяві зазначила, що приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батькаОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на те, що нею пропущено встановлений законодавством термін для прийняття спадщини і не подано документів, які б підтверджували факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини чи факту своєчасного прийняття спадщини.

Разом з тим, заява та додані до неї документи не містять доказів неможливості реалізації заявником своїх спадкових прав на майно в позасудовому порядку безпосередньо через органи нотаріату.

Так, главою 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачені обставини, при наявності яких нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року (далі Постанова), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п.24 Постанови повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову, що також узгоджується з положенням п.24 Постанови.

Заявник, ставлячи питання про встановлення факту, що має юридичне значення, має вказати на правові підстави такого звернення саме до суду з подібною вимогою, - має надати до суду відомості про об`єктивну неможливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно та надати письмову відмову (постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії) нотаріуса у видачі такого свідоцтва із вказівкою на підстави такої відмови.

Тобто, передумовою звернення в суд із заявою є наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини.

Про це неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 2-390/2006.

Також, як вбачається із п.9 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» отримання постанови про відмову вчиненні нотаріальної дії має важливе значення, оскільки з часу відмови обчислюється строк для звернення до суду, і надання належної оцінки обґрунтованості вимог позивача неможливо без з`ясування причин та мотивів відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Разом з тим, такої передбаченої законом відмови у вчиненні нотаріальної дії матеріали позовної заяви не містять.

Крім того, згідно правил ст.69 ЦПК України, свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються,зокрема, показаннями свідків (п.3 ч.2 ст.76 ЦПК України), які надаються в суді особисто.

У відповідності до чч.1-3 ст.91 ЦПК України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи, яка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Разом з тим, до матеріалів справи заявником подані письмові заяви певних свідків від 03 березня 2023 року з викладеними їх письмовими поясненнями, без подання відповідного клопотання про виклик свідків до суду.

За таких обставин, суд пропонує заявнику усунути недоліки заяви, а саме, уточнити та обґрунтувати зміст заявлених вимог, надавши суду відповідні письмові документи на їх підтвердження або вказати підтверджені належними доказами причини неможливості надати такі докази, а також подати складене відповідно до вимог чинного законодавства клопотання про виклик свідків до суду.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у стаття 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись стст.185,294 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 в особі її представника - адвоката Куцалаби Галини Василівни про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Кір Руслана Альфредівна, - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків в межах 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали.

Попередити заявника, що у випадку не усунення ним зазначених недоліків у встановлений судом строк така буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Кущ