РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/255/20

28 лютого 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Вознюк Ю.В.

за участі учасників справи:

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Артерчук Л.В.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката Остапенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу та поділ спільного майна

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу та поділ спільного майна.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що будучи вдівцем з 2002 року, у липні 2008 року позивач познайомився з ОСОБА_2 , яка була розлучена та орієнтовно з листопада 2008 року вони стали проживати однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний побут.

Відповідачка наполягла на проживанні у її будинку, а тому позивач переїхав у будинок у АДРЕСА_1 , куди його за згоди відповідача було зареєстровано з 05.11.2008.

Вказує, що зазначений будинок поділений на дві частини, 1/2 якого належить відповідачці на праві спільної часткової власності, а інша 1/2 частина належить двом дочкам відповідача.

Також вказує, що спочатку сторони проживали в будинку удвох, а згодом також її дочка ОСОБА_3 з сім`єю.

Зазначає, що відповідач відмовлялась реєструвати шлюб між нами, хоча він неодноразово пропонував. Однією з умов відповідача було те, що проживаючи з нею, усі доходи позивач повинен був спрямовувати вже на утримання новоутвореної сім`ї, оскільки від першого шлюбу у позивача було троє дітей та враховуючи, що його діти були дорослі і не залежали від позивача матеріально, останній погодився на такі умови.

Вказує, що сімейний бюджет сторін складався із заробітної плати, з пенсійних виплат, які отримував позивач та відповідачка. Також сторони займались роздрібною торгівлею з лотків на ринках, що також приносило дохід. Відповідач придбавала товар, на що позивач також надавав кошти, а також автомобілем перевозив товар на ринки.

У 2013-2015 роках сторони разом їздили на закупку товарів в Польщу, а закуплений товар реалізовували на ринках.

Сторони також разом приймали участь в утримуванні будинку: сплачували комунальні послуги у рівних долях, придбавали продукти харчування, оплачували побутові потреби, купували побутову техніку. У період спільного проживання домоволодіння істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат. У будинку добудували окремий вхід, веранду, встановлено водостічні труби, відремонтовано дах, придбано матеріали для влаштування каналізаційних стоків дощової води, змонтовано каналізацію, водопровід та підключено його до комунальної водопровідної мережі. Також переобладнано старий сарай в гараж, де зберігався автомобіль, придбаний позивачем у 2009 році. У 2018 році придбано автомобіль марки FIAT DOBLO, 2012 року випуску. д.н.з. НОМЕР_1 . За спільні кошти був побудований новий гараж, для якого позивач купував цемент для фундаменту, самостійно зводив фундамент, придбав електрообладнання, яке самостійно встановлював та підключав, придбав металеві конструкції для воріт, привіз власний запас балок, дошки та фанеру, які придбав у попередні періоди до знайомства з відповідачкою, разом з найманим робітником мурував стіни, допомагав йому. Також брав участь у будівництві паркану з блоків, купував та привозив цемент, підсобляв найманому робітнику мурувати паркан. За спільні кошти проводились поточні ремонти будинковолодіння. У зв`язку з істотним збільшенням вартості домоволодіння вважає, що воно є об`єктом права спільної сумісної власності і позивач має право на 1/2 частину будинковолодіння, яке належить ОСОБА_2 .

Вказує, що за його кошти купували побутову техніку, а саме пральну машину, плазмовий телевізор.

Також вказує, що допомагав дочкам дружини: з відповідачем їздили з передачами до них під час навчання, згодом допомагав по будівництву.

У жовтні 2009 року позивач придбав автомобіль марки RENAULT, модель 19, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 для виїздів на ринки області та зайняття торгівлею. Автомобіль оформив на своє ім`я. Автомобіль був придбаний за власні кошти, які отримав від реалізації гаража y 2005 році та земельної ділянки у 2009 році, які були придбані до спільного проживання з відповідачем.

Пізніше, в листопаді 2012 року, вказаний автомобіль позивач продав по дорученню та придбав інший автомобіль марки FIAT DOBLO CARGO д.н.з. НОМЕР_3 2002 року випуску, яким користувався до листопада 2018 року. У листопаді 2018 року продав зазначений автомобіль. За кошти, отримані від його продажу придбав автомобіль марки FIAT DOBLO, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 .

Вказує, що оскільки у день його придбання він займався технічним станом автомобіля, то дружина оформила автомобіль на своє ім`я, скориставшись послугами колишнього власника при постановці його на облік. На цю обставину позивач відразу не звернув увагу, оскільки сторони прожили разом 12 років і позивач довіряв відповідачу.

Вказує, що відповідач обіцяла згодом дооформити на позивача право користування автомобілем. Кошти на оформлення автомобіля також надав позивач.

Пізніше стосунки з відповідачкою зіпсувались, між ними виникали конфлікти, у яких ініціатором була дружина, яка увесь час висловлювала невдоволення позивачем. Окрім того, в ці конфлікти вступала дочка відповідача, яка неодноразово їх і провокувала. Відповідач неодноразово телефонувала до дочки позивача і вимагала забрати позивача. Вказує, що відповідач з дочкою намагались створити позивачу нестерпні умови, щоб вигнати його з дому.

Вказує, що на початку грудня 2019 року відповідач викликала поліцію, звинувачуючи позивача у крадіжці її паспорту, після чого вигнала позивача з будинку і на даний час останній не може зайти в дім, у якому прожив 12 років, який доглядав як свій. Вказує, що відповідач змінила замки, не відповідає на телефонні дзвінки і після того, як вигнала його з дому, не віддає йому автомобіль, уникає спілкування з ним.

Вважає, що добровільно погодившись проживати з позивачем однією сім`єю, відповідач отримала не лише права, а й взаємні обов`язки щодо нього і повинна була надати йому можливість та час облаштуватись в іншому житлі та компенсувати йому затрати, понесені на будівництво та добудови у її домоволодінні.

Вказує, що упродовж 12 років позивач фізично та матеріально проводив благоустрій, ремонти та добудови до будинку, усі заощадження витрачав на утримання сім`ї, а тому вважає, що об`єктами спільної сумісної власності сторін є 1/2 частина будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , автомобіль марки FIAT DOBLO, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , побутова техніка, а саме пральна машина (орієнтовна марка Bоsh), плазмовий телевізор.

Зазначає, що автомобіль надавав позивачу, як водію, дохід за перевезення товарів на ринок. Відповідач не має посвідчення водія та не керувала транспортним засобом. Автомобіль був засобом здійснення позивачем професійної діяльності, а тому вважає за доцільне та справедливе автомобіль присудити позивачу, оскільки він є неподільною річчю.

З урахуванням уточнення позовних вимог просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з 01 листопада 2007 року по 16 грудня 2019 року.

Також просить визнати автомобіль марки FIAT DOBLO, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , який зареєстрований в Єдиному державному реєстрі МВС за ОСОБА_2 , 1/2 частину будинковолодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , пральну машину, плазмовий телевізор об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поділити спільне майно, виділивши ОСОБА_1 автомобіль марки FIAT DOBLO, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , як 1/2 частку у спільній сумісній власності, припинивши право власності ОСОБА_2 на автомобіль.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 07.02.2020 відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву, третій особі надано строк для подання письмових пояснень щодо позову.

Відповідач подав відзив на позов, у якому вказав, що вимоги позивача про встановлення факту проживання одною сім`єю без шлюбу та поділ спільного майна є необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами і відповідачем вимоги позивача не визнаються.

Вказує, що обов`язковою умовою для визнання членом сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт та ін.

Зазначає, що 05 листопада 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір №28 піднайму (найму) житлового приміщення. Термін дії договору з 05.11.2008 року по 05.11.2009 року. Наскільки відомо відповідачу, позивач тривалий час проживав у приватному будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Починаючи з 2014 року, після смерті батька позивача, останній проживав разом із своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки його матері був встановлений діагноз: маячний розлад.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 08 серпня 2017 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - орган опіки та піклування Костопільської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки, було задоволено заяву ОСОБА_1 , визнано недієздатною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено над нею опіку та призначено ОСОБА_1 її опікуном.

Вказує, що ОСОБА_2 не потребувала будь-якої матеріальної допомоги і не отримувала її від ОСОБА_1 , оскільки є забезпеченою особою. У жовтні 2008 року відповідач отримала одноразову допомогу по безробіттю для організації підприємницької діяльності, а 28 жовтня 2008 року Костопільською районною державною адміністрацією Рівненської області відповідача зареєстровано як фізичну особу-підприємця.

За домовленістю між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останній надавав послуги водія з перевезення відповідача на торгові ринки області за що отримував матеріальну винагороду, що на думку відповідача, підтверджує сам позивач у позові.

Крім того вказує, що у 2013 році отримала у спадщину грошові кошти після смерті ОСОБА_6 , а також отримала значні грошові кошти після продажу у 2014 році 1/2 частини житлового будинку у смт.Степань Сарненського району Рівненської області.

Щодо визнання автомобіля та 1/2 частини будинковолодіння, пральної машинку та плазмового телевізора об`єктами спільної сумісної власності подружжя вказує, що транспортний засіб марки FIAT DOBLO номерний знак НОМЕР_4 придбано відповідачем за особисті грошові кошти, без будь-якої матеріальної допомоги позивача і останнім до позовної заяви не приєднано жодного доказу про придбання саме ОСОБА_1 спірного транспортного засобу. Так само відсутні докази про придбання пральної машинки та плазмового телевізору. Також позивачем не надано документи, які підтверджують часткове право власності останнього на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що житлового будинку сім`єю дочки відповідача - ОСОБА_3 , добудовано приміщення, внаслідок чого значно збільшилась загальна площа житлового будинку і позивачем не надавалась будь-яка матеріальна допомога сім`ї ОСОБА_3 , при проведенні добудови.

Зазначає, що перевезення відповідача у належному на праві приватної власності ОСОБА_2 транспортному засобі, допомога у здійсненні відповідачем підприємницької діяльності, періодичне користування житловим будинком відповідача, спільні поїздки, не є підставами для визнання майна сумісним. Крім того, позивачем не надано допустимих доказів про придбання спірного майна зазначеного у позовній заяві внаслідок спільної праці та внаслідок проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

Просить відмовити у задоволенні позову та стягнути судові витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просить задовольнити позов повністю.

Представник позивача - адвокат Артерчук Л.В., в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що ОСОБА_1 проживав з відповідачем ОСОБА_2 однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, з листопада 2007 року по грудень 2019 року, сторони мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, спільно займались торгівлею, покращували за спільні кошти будинковолодіння, частина якого належить позивачу, придбали автомобіль, пральну машину, плазмовий телевізор та інші речі, а тому є всі підстави встановити факт спільного проживання та визнати автомобіль FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_4 , 1/2 частину будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , пральну машину, плазмовий телевізор об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і поділити спільне майно, виділивши як частину спільного майна ОСОБА_1 автомобіль, як неподільну річ, а решту майна лишити у власності ОСОБА_2 .

Просить позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила та будучи допитана як свідок показала, що познайомилась у 2006 році з позивачем, з листопада 2008 року позивач почав проживати у її будинку, під час спільного проживання позивач поводив себе конфліктно, що позивач прийшов до неї жити з мізерним заробітком, у той час, як вона отримала вихідну допомогу, отримала виплату коштів у центрі зайнятості на організацію підприємницької діяльності і в основному все, що відбувалось у господарстві, то все за її кошти. Також показала, що позивач прийшов з невиплаченим кредитом, по одному з кредитів відповідач виступила поручителем по ньому і всі кошти із сім`ї йшли на закриття кредиту, підприємницька діяльність йшла погано, коштів було мізер, позивач надавав їй лише послуги водія. Також показала, що позивач розпоряджався всіма гаражами самостійно, забрав ключі від них і не давав її дітям ними користуватись, а по найменшій підставі зчиняв конфлікт. Вказала, що вцілому все було більш-менш спокійно до того, поки не почали втручатись до них діти позивача. Також показала, що позивач оформив опіку над своєю матір`ю і його дочка вимагала щоб останній постійно був з матір`ю. Показала, що позивач не міг і не мав за що щось робити по господарству, що всі кошти йшли на дітей позивача і останній не мав і не міг мати коштів на придбання нового автомобіля 2012 року випуску. Також показала, що стосунки між сторонами зіпсувались після того, як останній попросив купити у його сина автомобіль. Щодо пральної машини, то її придбала відповідач за свої кошти, які отримала до спільного проживання з позивачем, а телевізор вона придбала також за свої кошти для того, щоб внук мав змогу дивитись мультфільми. Показала, що прожила з позивачем 12 років. Також пояснила, що вказане позивачем майно не є спільною сумісною власністю їх і просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача - адвокат Остапенко В.С., в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а тому позов є необґрунтованим і не підлягає до задоволення. просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши позивача та його представника, відповідача та його представника, показання свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Так, 12.02.1996 державним нотаріусом Костопільської державної нотаріальної контори Рівненської області видано ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, а саме на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Іншу 1/2 частину вказаного будинковолодіння 22.11.1996 ОСОБА_9 подарував неповнолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , від імені яких діяла як законний представник ОСОБА_2 , що підтверджується договором дарування, посвідченим державним нотаріусом Костопільської державної нотаріальної контори Рівненської області та зареєстрованому в реєстрі за №1-2272, а 24.04.1997 Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації видано на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_11 реєстраційне посвідчення на 1/2 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Судом також встановлено, що 15.04.1997 Березнівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , актовий запис про розірвання шлюбу №39 від 05.08.1994, після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишила прізвище - ОСОБА_2 .

28.10.2008 ОСОБА_2 здійснено одноразову виплату допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності, що вбачається із запису №9 у трудовій книжці ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 , а також 28.10.2008 ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію серії НОМЕР_16, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 0003009.

Також у 2008 році на ім`я ОСОБА_2 , тобто на попереднє прізвище позивача, ВАТ «Рівнегаз» Костопільське УЕГГ було видано робочий проект газифікації житлового будинку АДРЕСА_1 та будівельний паспорт № 5027 внутрішньобудинкового газообладнання, а 03.12.2008 складено акт про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта системи газопостачання.

Суд також враховує, що 08.10.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_3 (прізвище після одруження ОСОБА_3 ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 , актовий запис про шлюб №229.

Із паспорта громадянина України серії НОМЕР_8 виданого ОСОБА_1 05.03.1997 вбачається, що позивач з 05.11.2008 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Факт реєстрації позивача в будинку за адресою АДРЕСА_1 також підтверджується довідкою Комунального підприємства «Костопільське будинкоуправління» №6018 від 17.12.2019.

При цьому судом встановлено, що після реєстрації у вказаному будинку, а саме 11.10.2009 за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб марки Renault моделі 19, державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном НОМЕР_9 , виданим 14.01.2010 Костопільським ВРЕР УДАІ УМВС України в Рівненській області, а 12.11.2012 ОСОБА_1 передав вказаний автомобіль для ОСОБА_14 , з правом представляти інтереси ОСОБА_1 у всіх підприємствах, установах та організаціях незалежно від підпорядкування та форми власності з питань, пов`язаних з відчуженням (продажем, обміном, передачею в оренду (найм), а також правом керування, зняття з обліку в органах МРЕВ, що підтверджується довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області, зареєстрованою в реєстрі за №3099.

05.07.2011 Костопільською міською радою на ім`я ОСОБА_2 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0921 за адресою АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

30.09.2011 Комунальним підприємством «Костопільводоканал» видано на ім`я ОСОБА_3 технічні умови №20 на підключення добудови до житлового будинку по АДРЕСА_4 до міської комунальної водопровідної мережі.

05.04.2012 ОСОБА_2 , як співвласник житлового будинку по АДРЕСА_1 , надала ОСОБА_3 письмову згоду на проведення добудови до власної частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується заявою-згодою, посвідченою приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області та зареєстрованою в реєстрі за №893, після чого ОСОБА_3 подала до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області повідомлення РВ 0 про початок виконання будівельних робіт згідно робочого проекту на добудову до власної частини житлового будинку на АДРЕСА_1 , а 24.04.2012 отримала виданий відділом архітектури і містобудування Костопільської районної державної адміністрації будівельний паспорт на добудову до власної частини житлового будинку в АДРЕСА_1 .

В подальшому, до будинковолодіння по АДРЕСА_1 проведено добудову, що вбачається із поповерхового плану на будинковолодіння, який виготовлений станом 22.06.2015 та який міститься у наданій КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційній справі №4709 на будинок в АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що 12.05.2016 Рівненською обласною дирекцією ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на ім`я позивача ОСОБА_1 видано поліс №АІ/9741135 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є FIAT DOBLO Cargo, д.н.з. НОМЕР_10 , а 09.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. Груп», як суб`єктом господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу та ОСОБА_15 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, згідно якого ОСОБА_15 купив за 10000 грн транспортний засіб FIAT DOBLO Cargo, д.н.з. НОМЕР_10 .

Судом також встановлено, що 14.11.2018 на ім`я ОСОБА_2 придбано автомобіль марки FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_11 за ціною 10000 грн, що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу 6726/18/023668 та отримано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12 , а 16.11.2018 Рівненською обласною дирекцією ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на ім`я ОСОБА_1 видано поліс №АМ/5050809 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_11 .

У червні 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали бруківку на суму, відповідно 6630 грн та 15000 грн, що підтверджується накладними №2 та №1 від 25.06.2019.

Також судом встановлено, що листом від 27.01.2020 №618/212/03-2020 ОСОБА_1 повідомлено, що працівниками Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській області проведено перевірку відомостей за заявою ОСОБА_3 щодо зникнення паспорта її матері ОСОБА_2 . По приїзду на місце виклику словесний конфлікт було вичерпано, учасникам було роз`яснено, що між ним виникли цивільно-правові відносини, які вирішуються у судовому порядку.

Також листом від 28.01.2020 №678/212/02 ОСОБА_1 повідомлено, що працівниками Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській області проведено перевірку відомостей за його заявою щодо неповернення коштів ОСОБА_2 та роз`яснено, що договір позики, його форма, відповідальність за невиконання обов`язків позичальником регулюються Цивільним кодексом України, а тому даний спір може бути врегульований за домовленістю сторін або за рішенням суду.

Листом від 13.02.2020 №1008/212/04-2020 ОСОБА_1 повідомлено, що працівниками Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській області проведено перевірку відомостей за його заявою щодо вчинення в АДРЕСА_1 співмешканкою домашнього насильства, перешкоджання потраплянню його додому та роз`яснено, що між ним та співмешканкою ОСОБА_2 на сімейно побутовому ґрунті виник конфлікт, через поділ спільно нажитого майна та рекомендовано звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Так суд враховує, що між сторонами виник спір щодо встановлення факту спільного проживання, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ.

Відповідно до ч.2, 4 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

У свою чергу, Глава 8 СК України регулює правовідносини щодо права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , з листопада 2008 року проживали спільно, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, за адресою АДРЕСА_1 , мали взаємні права і обов`язки, притаманні подружжю, сторони також спільно вели господарство за вказаною адресою , свідчить про наявність у них сім`ї в розумінні ст.3 СК України, по грудень 2019 року, коли їх відносини погіршились і позивач змушений був залишити місце його проживання і реєстрації.

Факт проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу у вказаний період підтверджено належними та допустимими доказами.

Зокрема, вказані обставини підтвердила відповідач, будучи допитаною в судовому засіданні як свідок, вказавши також, що сторони прожили разом 12 років.

З довідки Комунального підприємства «Костопільське будинкоуправління» №6018 від 17.12.2019 та паспорта громадянина України серії НОМЕР_8 виданого ОСОБА_1 05.03.1997 вбачається, позивач зареєстрований в будинку за адресою АДРЕСА_1 з 05 листопада 2008 року.

На підтвердження своїх вимог щодо проживання сторін однією сім`єю позивачем було надано фотокартки про спільний відпочинок, святкування разом із близькими родичами , відвідання гостей, проведення сімейних свят.

Так з особової справи отримувача житлової субсидії ОСОБА_2 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , №5106 за період 2016-2019 роки вбачається, що в розділі про доходи членів домогосподарства зазначені також доходи (пенсія) позивача ОСОБА_1 . Крім того, в наявних в особовій справі довідках про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги, Деклараціях про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії зазначений позивач ОСОБА_1 , як чоловік, що на думку суду свідчить про спільний сімейний бюджет сторін .

Крім того, факт спільного проживання сторін та ведення господарства підтверджуються показами свідків.

Зокрема допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що його колишня дружина ОСОБА_2 проживала з позивачем ОСОБА_1 орієнтовно з 2008 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що є дочкою відповідача. Показала, що сторони проживали разом орієнтовно з 2008-2009 року по 2015 рік. У 2015 році почались конфлікти, а у 2017 році вже проживали окремо. Також показала, що сторони торгували на ринку, а позивач був як водій. Також підтвердила проведення добудови до будинку до належної їй частини.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що є дочкою позивач і що добре пам`ятає, що їй вже орієнтовно у 2007 році було відомо, що позивач зійшовся із відповідачем і вважала це нормально. Показала, що зустрічала Новий 2008 рік у будинку відповідача, де був батько - позивач у справі та відповідач. Пам`ятає розмову ОСОБА_2 про те, що вона забирає позивача до себе, вони будуть спільно жити, як сім`я і що всі доходи її та позивача будуть іти в сім`ю.

Також показала, що пам`ятає, що батько допомагав по господарству за адресою АДРЕСА_1 , що спільно святкували 60-річчя та 65-річчя батька і там була присутня відповідач, що у них були дуже добрі стосунки.

Показала, що із розмов пам`ятає, що відповідач перебуваючи на обліку у центрі зайнятості отримала кошти для початку підприємницької діяльності, які вклала у ремонт будинку, а пізніше вони з позивачем почали спільно торгувати на ринках. Пізніше сторони купили за спільні кошти автомобіль, попередньо продавши належний батьку автомобіль, про що була розмова. Вказала, що відносини між позивачем і відповідачем були хороші, як в сім`ї.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що позивач є його батько, що сторони познайомились у 2006-2007 роках і з 2008 року позивач почав проживати будинку по АДРЕСА_1 , а до того проживав по АДРЕСА_2 .

Показав, що сторони проживали як сім`я, їздили на ринок торгувати, проводили добудову до будинку, перед купівлею у 2018 році автомобіля Фіат Добло батько продав належні йому дачу, автомобіль Рено, потім продав старий автомобіль Фіат. Після цього сторони почали перебудовувати гараж за вказаною адресою, оскільки попередній був замалий і що батько возив будівельні матеріали для добудови та перебудови.

Також показав, що неодноразово був у сторін в гостях і що останні жили як звичайна сім`я, батько глядів внуків відповідача.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що знає позивача з дитинства і що орієнтовно у 2013-2014 роках, на прохання позивача, він допомагав йому з ремонтом ванної кімнати у будинку по АДРЕСА_1 . З розмови із позивачем зрозумів, що він там проживає разом із ОСОБА_2 . Після роботи його завжди пригощали вечерею, яку готувала відповідач, а допомагав накривати на стіл позивач. Показав, що позивач поводився у будинку як господар. Також показав, що після цього допомагав дочці відповідача, яка проживала у іншій частині будинку, облицьовувати плиткою добудову до її частини будинку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що орієнтовно у 2017 році позивач поросив його допомогти збудувати огорожу у господарстві по АДРЕСА_1 , де проживав позивач. Показав, що позивач йому допомагав, привозив пісок, цемент. Після роботи його пригощали вечерею, яку готувала відповідач, а позивач допомагав накривати на стіл. Пізніше, орієнтовно у 2018 році, відповідач попросила його допомогти із перебудовою гараж у господарстві, допомагав йому позивач, а пізніше інший чоловік - друг позивача. За влаштування огорожі з ним розраховувалась дочка відповідача.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показав, що знає позивача по гаражному кооперативу.

Також показав, що восени 2018 року зустрів позивача і останній запросив його поїхати по гриби, на що він погодився. По гриби їздили з позивачем та з ОСОБА_2 , з якою останній проживав.

Пізніше, через кілька місяців, позивач попросив його допомогти по будівництву гаража по АДРЕСА_1 , де позивач проживав разом із ОСОБА_2 . Допомагав позивачу три рази, два рази після роботи його пригощали вечерею, на стіл накривав позивач, ОСОБА_2 допомагала, а третій рази розрахувались із ним грошима.

Також показав, що позивач поводився у будинковолодінні по АДРЕСА_1 як господар, знав де що лежить, знав де лежать які інструменти, стосунки з ОСОБА_2 були нормальні.

Пізніше, орієнтовно через три місяці, у 2019 році, зустрів позивача і дізнався від останнього, що ОСОБА_2 попросила його з хати. Після того ще раз їздив з позивачем та ОСОБА_2 по гриби, але стосунки між позивачем та ОСОБА_2 вже були холодні. З якого часу позивач спільно проживав з ОСОБА_2 сказати не може, оскільки не знає цього.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що років десять тому, на прохання позивача допомагав встановлювати двері в будинку по АДРЕСА_1 , де проживав позивач з ОСОБА_2 . Пізніше на прохання позивача допомагав склити вікна у веранді за цією ж адресою. Знає, що сторони проживали як сім`я.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показала, що позивач є її далеким родичем і їй відомо, що сторони проживали разом, щось робили разом по господарству, їздили разом торгувати на ринок.

Свідок ОСОБА_24 показала в судовому засіданні, що позивач є її кумом і їй відомо, що сторони почали проживати разом, як сім`я, орієнтовно з 2007-2008 року, один раз була у них в будинку по АДРЕСА_1 і може сказати, що було видно, що по господарству щось робиться.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 позивач просив якось його допомогти зробити дах у прибудові до будинку по АДРЕСА_1 і він допомагав вкладати балки, крокви. Знає, що сторони там проживали разом як сім`я.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показав, що на прохання позивача якось приходив ремонтувати телевізор та антену в будинку по АДРЕСА_1 , де позивач проживав разом із відповідачем.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача про проживання з відповідачем однією сім`єю з 01 листопада 2007 року, оскільки на підтвердження таких доводів стороною позивача не надано належних та допустимих доказів.

Проте, суд також не приймає до уваги доводи відповідача про винаймання позивачем з 05.11.2008 житлового приміщення - однієї кімнати житловою площею 11 кв.м., яке належить ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 і наданий позивачем на підтвердження вказаної обставини договір найму від 05.11.2008, оскільки згідно висновку експерта від 23.07.2021 №СЕ-19/118-21/5927-ПЧ підпис в графі «Піднаймач» в договорі піднайму (найму) житлового приміщення від 05.11.2008 року виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою із наслідування якомусь із автентичних підписів ОСОБА_1 .

Суд також не приймає до уваги доводи відповідача про те, що позивач тривалий час проживав разом із своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки його остання була визнана рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 08.08.2017 недієздатною та над нею було встановлено опіку, а опікуном призначено ОСОБА_1 , оскільки відповідно до листа виконавчого комітету Костопільської міської ради №839/02-08 від 30.06.2020 ОСОБА_1 тривалий час за адресою: АДРЕСА_3 , не проживав (з 2007 року по грудень 2019 року проживав у цивільної дружини - ОСОБА_2 ), а здійснював лише догляд за своєю хворою матір`ю ОСОБА_5 .

Також суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що всі роботи по господарству проводились за її рахунок, оскільки суд розцінює такі доводи як намагання уникнути поділу майна.

Крім того, факт ведення спільного господарства підтверджує та обставина, що позивачем було продано два автомобіля, а саме; в листопаді 2012 року автомобіль RENAULT модель 19, 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 та в листопаді 2018 року автомобіль FIAT DOBLO Cargo, д.н.з. НОМЕР_10 . 14 листопада 2018 року на ім`я ОСОБА_2 придбано автомобіль марки FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_11 , із придбанням якого проводились роботи по перебудуванню гаража за адресою АДРЕСА_1 .

Суд також враховує, що відповідач посвідчення на право керування транспортним засобом не має, а поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів щодо вказаного автомобіля оформлено на позивача і суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що автомобіль було придбано за особисті кошти останньої, оскільки доказів цьому суду не надано і судом таких доказів не здобуто.

Більше того, доводи відповідача про відсутність доходів у позивача і неможливість брати участь у спільних витратах та веденні спільного господарства не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст.60 СК України висновок про належність набутого за час спільного проживання майна на праві спільної сумісної власності може бути зроблений незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Крім того позивач є пенсіонером і отримує пенсію, що підтверджено відповідними доказами.

Також суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що позивач лише надавав їй, як підприємцю, послуги із перевезення на ринки та назад, а вона оплачувала йому такі послуги, оскільки будь-яких доказів цьому стороною відповідача суду не надано.

Будь-якого письмового договору щодо вказаного автомобіля сторони не укладали.

Відтак, суд дійшов висновку, що придбаний за час спільного проживання сторін автомобіль марки FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_11 , відповідно до ст.74 СК України належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи позивача про спільне придбання сторонами пральної машини, плазмового телевізора, оскільки стороною позивача будь-яких доказів щодо придбання вказаного майна суду не надано.

Щодо визнання 1/2 частини будинковолодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , то суд враховує, що вказане майно належить відповідачу на праві власності, яке набуте останньою за час спільного проживання у шлюбі із ОСОБА_9 , шлюб із яким розірвано та яке зареєстроване за відповідачем 12.02.1996, тобто до початку спільного проживання із позивачем.

Вказану обставину підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.1 ст.62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1, 2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так стаття 62 СК України встановлює спеціальні умови, з настанням яких визначені попередньої нормою об`єкти особистої приватної власності одного з подружжя можуть бути визнані за рішенням суду об`єктами спільної власності подружжя. Для застосування передбачених статтею 62 СК України правил збільшення вартості майна повинне відбуватись внаслідок спільних затрат подружжя, незалежно від інших чинників (зокрема, тенденцій загального подорожчання конкретного майна), при цьому суттєвою ознакою повинне бути істотне збільшення вартості майна, як об`єкта, його якісних характеристик.

Суд враховує, що поряд із встановленням факту спільного проживання сторін як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та спільного ведення господарства, проведення добудов, а саме гаража та приміщень до належної відповідачу частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , стороною позивача будь-яких доказів на підтвердження вартості проведених робіт по перебудові гаража, добудови до будинку за вказаною адресою стороною позивача не надано і судом таких доказів не здобуто.

Більше того, після скасування постановою Рівненського апеляційного суду від 10.11.2022 ухвали суду від 11.01.2022 про призначення у справі комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, стороною позивача будь-яких інших клопотань не заявлено та будь-яких інших доказів на підтвердження істотного збільшення у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого з подружжя майна, яке належить відповідачу та набуття у зв`язку з цим позивачем права власності на вказане майно не надано і судом таких доказів не здобуто.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту набуття останнім права спільної сумісної власності на частину будинковолодіння, яке належить відповідачу, а відтак позовні вимоги у цій частині до задоволення не підлягають.

Однак суд рахує, що спірне нерухоме майно реконструювалося (проведення ремонтних та будівельних робіт ), створювалося (гараж, паркан) під час проживання сторін однією сім`єю та за спільні кошти сторін саме в цей період.

За таких умов, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення лише однієї позовної вимоги, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Щодо витрат на правову допомогу, то суд враховує, що оскільки жодна із сторін не заявила вимогу про їх компенсацію, то суд не вбачає підстав для їх стягнення.

На підставі викладеного та ст.ст.211, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу та поділ спільного майна - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з 01 листопада 2008 року по грудень 2019 року.

Визнати автомобіль марки FIAT DOBLO, 2012 року випуску, д.н.з НОМЕР_11 VIN НОМЕР_13 , зареєстрований в Єдиному державному реєстрі МВС за ОСОБА_2 , об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля марки FIAT DOBLO, 2012 року випуску, д.н.з НОМЕР_11 VIN НОМЕР_13 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (житель: АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_14 .

Відповідач:

ОСОБА_2 (жителька АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_15 .

У зв`язку з перебуванням судді Грипіч Л.А. на лікарняному з 06 березня 2023 року по 10 березня 2023 року повне рішення складено та підписано 13 березня 2023 року .

СуддяЛ. А. Грипіч