23 березня 2023 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі
головуючого судді Кучиної Н.Г.,
секретар судового засідання Добровчан К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 28 грудня 2003 року він перебуває у шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований Мізоцькою селищною радою Здолбунівського району, актовий запис № 30. Від шлюбу мають трьох дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є повнолітньою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною шлюбу є те, що сумісне подружнє життя виявилося невдалим, між ними втратились взаємопорозуміння та повага один до одного. Вважає, що спільні діти мають проживати з ним, так їх місце проживання наразі з ним і до того ж діти бажають і надалі проживати з ним. Вказує, що він працездатний, має достатні доходи на утримання дітей.
Ухвалою суду від 09 грудня 2022 року прийнято до розгляду та відкрити загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 12 січня 2023 року в прийнятті заяви представника позивача адвоката Коханої О.О. про часткову зміну предмету позову у даній справі відмовлено.
Ухвалою суду від 12 січня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Позивач та його представник у судове засідання не з"явилися, надали заяву, в якій просять розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили задоволити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив не подала, пояснень чи заперечень на позов не подала, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Представник третьої особи до суду не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з огляду на таке.
Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , зареєстрованого Мізоцькою селищною радою Здолбунівського району, актовий запис № 30, сторони уклали шлюб 28 грудня 2003 року.
Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині першій статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.
Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права.
Відповідно до вимог статті 112 СК України, якою визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.
Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК).
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Стосовно вимоги про визначення місця проживання дітей, то в даній вимозі суд закриває провадження, з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_2 , видане 30 листопада 2005 року Мізоцькою селищною радою Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис № 29 та копією свідоцтва серії НОМЕР_3 , видане 30 листопада 2005 року Мізоцькою селищною радою Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис № 28 відповідно.
Неповнолітні діти, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані та проживають з батьком, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується витягами з реєстру територіальної громади від 22.02.2023 року.
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов"язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Отже, при розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв"язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов"язком батьків діяти в її інтересах.
Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов"язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов"язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Згідно з частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Судом встановлено, що діти позивача, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на даний час досягли чотирнадцятирічного віку, а відтак з цього часу втратили статус малолітніх дітей.
Відповідно до ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Так, законом не передбачено вирішення спору судом між батьками про місце проживання дитини, яка досягла 14 років, тобто відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на даний час проживають разом з батьком, ОСОБА_1 та перебувають на його утриманні і надалі виявили бажання проживати з батьком, про що свідчать подані ними заяви до суду, протилежного суду не надано та матеріали справи не містять.
Таким чином, відсутність заперечень з боку відповідача щодо проживання дітей разом із позивачем дає підстави стверджувати про відсутність предмета спору у справі.
За змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.
Враховуючи, відсутність предмета спору в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які досягли 14 років, суд приходить до висновку про закриття провадження в частині визначення місця проживання неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з позивачем.
Керуючись ст. 3, 6, 19, 112-114, 141, 160, 161 Сімейного Кодексу України, ст.2, 4, 12, 13, 76 - 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей задоволити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований Мізоцькою селищною радою Здолбунівського району 28 грудня 2003 року, актовий запис № 30 - розірвати.
Провадження в частині позовних вимог про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - закрити.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .
Третя особа без самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, місцезнаходження: м. Рівне, вул. Поштова, 2.
Суддя Н.Г. Кучина