Справа № 161/4128/23 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С.
Провадження № 22-ц/802/485/23 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів та повернення сплачених аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_3 , на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2023 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 у березні 2023 року звернувся в Луцький міськрайонний суд Волинської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів, повернення сплачених аліментів. Позов мотивує тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 29 вересня 2001 року по 10 квітня 2017 року. В шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю ОСОБА_2 за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 . Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 09 червня 2017 року з нього на користь ОСОБА_2 щомісячно стягуються аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) з 01 лютого 2017 року. В серпні 2019 року звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області із позовом про визначення місця проживання дитини (справа № 316/1723/19), яка на даний час не розглянута. В ході розгляду цієї справи виконавчим комітетом Енергодарської міської ради як органом опіки та піклування в особі служби у справах дітей надано висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 . У подальшому він разом із сином був змушений переїхати з тимчасово окупованого м. Енергодар Запорізької області на підконтрольну Україні територію, 04 жовтня 2022 року вони набули статусу внутрішньопереміщених осіб. Адреса їхнього проживання: АДРЕСА_2 . Рішенням Підгайцівської сільської ради Луцького району № 4 від 09 листопада 2022 року місце проживання ОСОБА_6 визначено з батьком ОСОБА_1 за вищевказаною адресою. На примусовому виконанні у ВП "Запорізька атомна електрична станція" ДП "Національна атомна електрогенеруюча компанія "Енергоатом" перебуває виконавчий литст про стягнення з нього аліментів. Враховуючи, що з 06 вересня 2019 року по цей час син проживає з ним, сімейний стан особи, яка сплачує аліменти та особи, яка їх одержує, змінився. Відповідач з 06 вересня 2019 року не надає матеріальної допомоги на утримання спільної дитини, дитина знаходиться на його утриманні. Грошові кошти у розмірі 429 199,10 грн були набуті відповідач у період з 06 вересня 2019 року по січень 2023 року включно як аліменти на утримання дитини під час примусового виконання виконавчого листа № 2/316/362/17, вони є безпідставно набутими. Просив стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , 2006 року народження, у розмірі 3/7 частки усіх її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі виконавчого листа № 2/316/362/17 згідно рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 09 червня 2017 року у цивільній справі № 316/139/17; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 42 199,10 грн, сплачених у якості аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з вересня 2019 року по січень 2023 року включно.

Заявою про уточнення позовних вимог від 15 березня 2023 року позивач просив змінити вимогу про стягнення аліментів з відповідача на його користь, вказавши вимогу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх її видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачем подана до суду першої інстанції заява про забезпечення позову, в якій останній просив зупинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 які здійснюються ВП "Запорізька атомна електрична станція" ДП "Національна атомна електрогенеруюча компанія "Енергоатом" на підставі виконавчого листа № 2/316/362/17, виданого згідно рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 09 червня 2017 року у цивільній справі № 316/139/17.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2023 року цивільну справу за цим позовом передано на розгляд за підсудністю до Ленінського районного суду міста Запоріжжя.

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу суду, яку обґрунтовано недотриманням вимог процесуального законодавства в частині визначення підсудності. Вважає, що позов пред`явлено за місцем проживання позивача, оскільки на час звернення із позовом дитина проживає разом з позивачем, тому вимога про стягнення аліментів може бути розглянута за правилами альтернативної підсудності, тобто і за місцем проживання позивача. Поєднання в одному провадженні із вимогою про стягнення аліментів вимоги про звільнення від сплати аліментів та стягнення сплачених аліментів, не суперечить положенням процесуального закону, відповідно не впливає на правильність визначеної позивачем територіальної юрисдикції цієї справи. Просив ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справ.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи питання щодо підсудності справи Ленінському районному суду міста Запоріжжя, суд першої інстанції виходив з того, що зареєстроване у встановленому порядку місце проживання відповідача не відноситься по територіальній підсудності до Луцького міськрайонного суду Волинської області; правила підсудності за вибором позивача, передбачені ст. 28 ЦК України, на такий спір не поширюються, а тому підстави для розгляду цього позову Луцьким міськрайонним судом Волинської області відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд», встановлений законом» передбачає, зокрема, й дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Параграфом 3 глави 2 розділу І ЦПК України визначено територіальну юрисдикцію (підсудність) справи.

Частиною першою статті 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частиною першою статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Вказаною нормою передбачено чіткий перелік позовних заяв, які можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, серед якого вимоги про припинення стягнення аліментів та повернення сплачених аліментів відсутні.

Позов про стягнення аліментів не може бути вирішений без вирішення спору про припинення стягнення аліментів. Звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на користь батька є новим спором, а відтак правильним є висновок суду першої інстанції про те, що така позовна заява має пред`являтися до суду за правилами, визначеними статтею 27 ЦПК України.

Судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є Запорізька область, місто Енергодар, що відноситься до територіальної юрисдикції Енергодарського міського суду Запорізької області.

При цьому судом першої інстанції також враховано, що відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розпорядження Голови Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06 березня 2022 року, підсудність справ Енергодарського міського суду Запорізької області передано до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Колегія судді зазначає ту обставину, що спір про звільнення батька від сплати аліментів на користь матері та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з матері на користь батька вже розглядається Енергодарським міським судом Запорізької області.

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень колегією суддів установлено, що ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 28 липня 2020 року у справі № 316/2430/20 відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою цього ж суду від 30 вересня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову (зупинення стягнення аліментів за виконавчим листом № 316/39/17 від 20 червня 2017 року). Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року провадження у цій справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 316/1723/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спорту виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування, в особі служби у справах дітей, про визначення місця проживання дитини з батьком та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спорту виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування, в особі служби у справах дітей, про відібрання дитини та повернення її матері.

Отже на цей час в провадженні суду перебуває справа про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Таким чином, спростовується твердження позивача про те, що він в порядку ст. 28 ЦПК України пред`явив позов до відповідача за своїм місцем проживання та фактичним місцем проживання дитини, оскільки вони є внутрішньо переміщеними особами і дитина з проживає з ним. Позов про стягнення аліментів на користь батька, який сплачує аліменти та звільнення від сплати аліментів уже перебуває на розгляді у суді за місцем проживання відповідачки.

Суд першої інстанції правильно передав справу на розгляд в Ленінський районний суд міста Запоріжжя і саме він буде вирішувати питання про відкриття провадження в частині звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини дев`ятої статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.

Також, не заслуговують на увагу посилання заявника на необхідність застосування судом висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 725/2910/19.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи. Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин із метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Указаний правовий висновок відповідає позиції, висвітленій в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №335/10332/19.

Так у справі, що переглядалась Верховним Судом, предметом розгляду було питання порушення правил підсудності під час вирішення справи про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Суд першої інстанції, з висновком якого погодилися апеляційний та касаційний суди, дійшов правильного висновку про підсудність цієї справи Першотравневому районному суду м. Чернівці, адже позов подано до суду за місцем проживання позивача, відповідно до положень частини першої статті 28 ЦПК України, оскільки на час звернення із позовом дитина проживала разом з позивачем, тому вимоги про стягнення аліментів могли розглядатись за правилами альтернативної підсудності, тобто і за місцем проживання позивача. Поєднання у одному проваджені із вимогою про стягнення аліментів вимоги про визначення місця проживання дитини, не суперечить положенням процесуального закону, відповідно не вплинуло на правильність визначеної судом територіальної юрисдикції (підсудності) цієї справи.

У справі, що переглядається апеляційним судом, колегією суддів було встановлено, що дитина хоч і проживає на даний час з батьком (позивачем), однак між сторонами у справі існує спір про стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів (№ 316/2430/20), а також про визначення місця проживання дитини з батьком, відібрання дитини у батька та повернення дитини матері, що перебуває на розгляді в Енергодарського міського суду Запорізької області (№ 316/1723/19). Позивачем заявлено вимоги про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які тотожні вимогам позову, пред`явленому ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та який розглядається Енергодарським міським судом Запорізької області. Позовна вимога про повернення сплачених батьком аліментів є похідною вимогою, яка може бути вирішена виключно за результатами розгляду усіх вищевказаних позовних вимог і не підлягає розгляду за місцем проживання позивача, а може бути пред`явлена за місцем проживання відповідача до суду, на який поширюється відповідна територіальна юрисдикція.

Заперечення апеляційної скарги в своїй сукупності зводяться до незгоди із висновком суду першої інстанцій та власного тлумачення позивачем характеру спірних правовідносин.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням встановлених обставин справи, доводи позивача не дають правових підстав для інших висновків, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, і не вказують на допущення судом порушень процесуального права чи невідповідності висновків суду обставинам справи, які б були обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення. Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді