Справа № 159/5305/22
Провадження № 2/159/49/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27 квітня 2023 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участі секретаря судового засідання Панечко К.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковеля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з батька, звільнення від сплати заборгованості по аліментам,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з батька, звільнення від сплати заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що перебуваючи з відповідачем у шлюбі, який 20.05.2020 року розірвано на підставі рішення суду, у них народились діти : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розірвання шлюбу діти проживали з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу позивач продовжував дбати про матеріальне становище та соціальний розвиток дітей. Ще до розірвання шлюбу відповідач звернулась до суду про стягнення аліментів на утримання дітей, та на підставі судового наказу від 24.02.2020 року з позивача, було присуджено стягнення на користь відповідача ОСОБА_2 аліментів в розмірі частки доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Станом на 20.03.2020 року виконавчий лист звернутий до виконання.
Позивач у позовній заяві зазначає істотною обставиною для застосування ч.2 ст.197 СК України є факт, що з січня 2022 року відповідачка не несла витрат на утримання дітей оскільки по даний час їхні неповнолітні діти перебувають виключно на його утриманні, а відповідач не бере ніякої участі у вихованні і утриманні дітей, проте вимагає від нього сплати аліментів і погашення штучно створеного боргу.
Відповідно до ухвали суду від 02.03.2023року по справі відкрито провадження за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На адресу відповідача двічі було направлено лист з копією ухвали про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі та датою судового засідання. У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала.
Беручи до уваги викладене, а також відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей.
Судом встановлено, що сторони з 16 лютого 2007 року перебували в шлюбі, який був розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 травня 2020 року.
Від шлюбу сторони мають трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.10.2022 року, виданий (повторно) Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів)( а.с.17); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.10.2022 року, виданий (повторно) Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів)( а.с. 15); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 20.10.2022 року, виданий (повторно) Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів)( а.с.16).
За судовим наказом від 24.02.2020 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі частки доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( а.с. 21).
Згідно рішення виконавчого комітету Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області за №14/3 від 28.10.2022р. затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини Голобської селищної ради про доцільність визначення місця дітей із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 18-20.)
Відповідно до довідок виданих директором Голобського ліцею Ковельського району Волинської області діти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з 12.01.2022 року навчаються у даному ліцеї ( а.с. 11-13).
Як встановлено в судовому засіданні та стверджується актом обстеження умов проживання №34 від 03.04.2023 року, неповнолітні діти проживають із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та перебувають на його утриманні з січня 2022 року.
Існування судового рішення від 24.02.2020 року про стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки повинно оцінюватись з урахуванням обставин, які змінились після його постановлення.
Отже, стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, за умови, що діти проживають з ним та перебувають на його утриманні суперечить положенням статті 181 СК України за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до статті 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.
З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з позивача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Частиною восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Отже, враховуючи, що неповнолітні діти з січня 2022 року проживають та перебували на цілковитому утриманні батька повністю доведена позивачем, тому було б несправедливо «сплачувати двічі», тобто самому утримувати та забезпечувати дітей і після цього ще сплачувати борг по аліментах за цей же період на....утримання цих же дітей,
а тому існує необхідність припинення стягнення аліментів з нього та звільнення його від сплати заборгованості за аліментами з моменту проживання з ним дітей, а саме з січня 2022 року.
Верховний суд України в п. 22 Постанови Пленуму «Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснив, що суд може ...за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити боржника від сплати заборгованості.
Нарахування аліментів за період, коли діти не проживали з батьком, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина, а тому в частині позову за період коли діти проживали із матір`ю до січня 2022 року позивачу слід відмовити.
Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 червня 2022 року по справі № 596/826/21-ц.
Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 1073,60 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 141, 209, 212-215 ЦПК України, ст.180-184, ст. 197 СК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з батька, звільнення від сплати заборгованості по аліментам задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Ковельським міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 08.05.2023 року.

Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН

Повне найменування сторін:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_4 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_4 .