ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 року м. Одеса

справа №522/19629/21

провадження №22-ц/813/4011/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),

судді: Кутурланова О.В., Приходько Л.А.,

секретар судового засідання: Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2022року, постановлене під головуванням судді Кочко В.К., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Кредобанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Вельков Олег Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив :

У жовтні 2021року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Кредобанк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Вельков Олег Віталійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що в провадженні приватного виконавцям Велькова О.В. знаходиться виконавче провадження №64707241 відкрите на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х. М. від 03 лютого 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №363, щодо звернення стягнення на майно належне позивачу - транспортний засіб марки Ford Kuga, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зазначила про відсутність у приватного нотаріуса Барбуляк Х.М. підстав для вчинення виконавчого напису, вказавши, що для визначення можливості вчинення виконавчого напису нотаріус повинен був перевірити не лише факт наявності у боржника заборгованості за кредитним договором відповідно до наданих йому документів, а був зобов`язаний переконатися у тому, що ця заборгованість є безспірною. Вважала дії відповідачів протиправними, а надані стягувачем документи такими, що не давали нотаріусу можливість встановити безспірність заборгованості позивача.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х. М. 03 лютого 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №363 щодо звернення стягнення на майно належне ОСОБА_1 ; вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2022року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд вважав, що оспорюваний виконавчий напис вчинено у відповідності з вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012р. №296/5. Докази одержання ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором були надані нотаріусу та містяться в матеріалах справи. З наданих позивачем документів по справі не встановлено, що у неї відсутній борг перед банком, або невідповідність суми боргу, оскільки позивач не надала належних та допустимих доказів в обґрунтування свого позову, а тому суд був позбавлений можливості встановити факт підтвердження (або спростування) безспірності заборгованості на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса від 03 лютого 2021року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , пославшись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм матеріального права, просила рішення суду від 03 жовтня 2022року скасувати. Прийняти у справі нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд неповно з`ясував обставини у справі та дійшов помилкових висновків про те, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса і розрахована АТ «Кредобанк» на дату звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, не може бути визнана безспірною, оскільки розмір боргових зобов`язань позивача перед банком, обрахований за період з 01 листопада 2019року по 09 січня 2021року, без урахування проведеної нею переплати за кредитним договором від 06 жовтня 2016 року у розмірі 48 939,70грн, яка мала місце станом на 01 листопада 2019року. У зв`язку з неправильно проведеним розрахунком заборгованості за договором, стягувачем також неправильно визначений розмір пені в розмірі 30 354,50грн. Оскільки звернення стягнення на предмет застави мало місце у позасудовому порядку, заставодавець була позбавлена можливості висувати свої заперечення щодо вчинення нотаріусом виконавчого напису.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», посилається на те, що доводи скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовано зміст прав та обов`язків сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм надана належна оцінка.

У зв`язку із неповерненням ОСОБА_1 суми кредиту та заборгованості за кредитним договором кредитор правомірно звернувся до приватного нотаріуса з метою вчинення оспорюваного виконавчого напису. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не допустила порушень вимог чинного законодавства, а тому висновки суду про відмову у задоволенні позову є законними та обґрунтованими.

Просили розгляд справи провести у відсутність представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Лукинюк В.В. апеляційну скаргу просив задовольнити.

Інші сторони до суду повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомленні у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, про що свідчать довідки про доставку судової повістки на електрону адресу відповідачів та третіх осіб. Причини неявки суду не повідомили.

Згідно ст.372 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Ураховуючи наведене, колегія судів ухвалила провести розгляд апеляційної скарги за відсутності не з`явившихся до суду представників сторін.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

06 жовтня 2016року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4106/2016, за умовами якого позичальнику був наданий кредит у розмірі 682 954,38 грн. для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марка і модель Ford Kuga, 2016року випуску. Савко взяла на себе зобов`язання своєчасно здійснювати повернення кредитних коштів та сплатити проценти в розмірі змінюваної процентної ставки, погодженої між сторонами, остаточно виконавши умови договору у строк до 01 жовтня 2023року (т.1 а.с.125-126).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 06 жовтня 2016року укладено договір застави, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Качур О.М. та зареєстрований у реєстрі за №1543. Предметом застави є рухоме майно автотранспортний засіб, марка і модель Ford Kuga, 2016року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.121-122).

Досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань вих.№27-6262817/21 від 09 грудня 2020року, направленою на адресу ОСОБА_1 , АТ «Кредобанк» повідомило про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором та намір банку у разі невиконання досудової вимоги звернути стягнення на предмет застави. Загальна сума заборгованості станом на 09 грудня 2020року склала 649 062,45грн., яка включала 486 435,21грн. - заборгованість по основному боргу, в т.ч. прострочена 97 743,65грн.; 136 212,95грн. - прострочені проценти; 2574,96грн. - нараховані проценти; 23 939,33грн. -нарахована пеня (т.1 а.с.127).

На підтвердження направлення банком на адресу боржника досудової вимоги нотаріусу надана копія опису вкладення у цінний лист, копія списку згрупованих поштових відправлень та копія фіскального чеку про оплату вартості поштового відправлення (т.1 а.с.128). Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 зазначеної досудової вимоги.

03 лютого 2021року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №363, яким запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу марка і модель Ford Kuga, 2016року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» за період з 01 листопада 2019року по 09 січня 2021року, в тому числі: 486 435,21грн. неповернута сума кредиту; 146 206,19грн. прострочені відсотки; 30 354,50 грн. заборгованість по пені; 2000,00грн. плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 664 995,90грн. (т.1 а.с.119).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що 31 жовтня 2022року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», діючи як правонаступник АТ «Кредобанк», звернулося до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06 жовтня 2016року (справа №5-9/4565/22). Згідно заочного рішення суду від 14 березня 2023року позов задоволений, стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість в розмірі 632 641,40грн. та судові витрати в розмірі 9 489,62грн.

Наведене свідчить про проведення кредитором подвійного стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором від 06 жовтня 2016року, як на підставі виконавчого напису нотаріуса, так і в судовому порядку.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно з частиною першою статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Статтею 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий Перелік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Безспірність заборгованості - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений пунктом 2 глави 16 розділу ІІ Порядом вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, - шляхом надіслання боржнику повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень зобов`язань.

Матеріали справи не містять доказів вручення ОСОБА_1 досудової вимоги від 09 грудня 2020 року №6262817/20 щодо виконання договірних зобов`язань. Наведене свідчить про відсутність належних та допустимих доказів фактичного повідомлення відповідачем позивача, як заставодавця, для надання йому можливості усунути порушення за кредитним договором та надати свої заперечення у разі незгоди з визначеним у вимозі розміром заборгованості, а тому на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису заборгованість за кредитним договором не могла вважатися безспірною, що спростовує висновок суду першої інстанції про зворотне. Нотаріус не перевірила наявність доказів належного направлення та отримання вказаної вимоги боржником, що призвело до порушення процедури вчинення виконавчого напису.

Крім того, аналізуючи копії документів, на підставі яких був вчинений оспорюваний виконавчий напис, колегія суддів вважає за необхідне звернули увагу на наступне.

Згідно частини першій статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» Відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, а також в інших випадках, встановлених законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

При цьому частиною першою статті 24 цього ж Закону передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження (частина третя статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).

Зазначене також узгоджується з частиною першою статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно з якою обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Указані вимоги є імперативними, а не виконуються на розсуд стягувача.

Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (частина друга статті 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).

Тобто, ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження також вважаються порушеннями, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), суд касаційної інстанції зазначив, що «відсутність у Законі України «Про нотаріат» та в Порядку № 296/5 вимоги до нотаріуса провести перевірку дотримання стягувачем норм спеціального Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» щодо реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та спливу тридцятиденного строку з моменту такої реєстрації не свідчить про можливість залишення поза увагою і невиконання нотаріусом цих вимог, оскільки при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовими актами перевага надається спеціальному, якщо його не скасовано виданим пізніше загальним актом».

Матеріали справи не містять доказів про те, що стягувачем в особі АТ «Кредобанк» надавалися нотаріусу для вчинення виконавчого напису докази проведення реєстрації у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та докази надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що встановлення порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, порушення порядку повідомлення заставодавця про вимогу про усунення порушення, за відсутності доказів отримання боржником досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань є підставою для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування в порядку статті 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції від 03 жовтня 2022року, як такого, що ухвалено при неповному встановленні фактичних обставин справи, що мають значення для її вирішення, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Щодо судових витрат

Згідно статті 141 ч.13 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення скарги та задоволення позовних вимог, стягненню з АТ «Кредобанк» на користь позивача підлягають судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в судах першої та апеляційної інстанціях у розмірі 1362,00грн. та 1488,00грн. відповідно, а всього в розмірі 2850,00грн.

Керуючись ст.367, 374, 376, 382-384 ЦПК України,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2022року скасувати та прийняти у справі нову постанову.

Визнати виконавчий напис №363, виданий 03 лютого 2021року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з акціонерного товариства «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у загальному розмірі 2850,00грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 24 березня 2023року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді : О.В. Кутурланова

Л.А. Приходько