Справа № 591/5181/22
Провадження № 2/591/2202/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Штань С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу №591/5181/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2022 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем був укладений кредитний договір шляхом підписання заяви б/н від 11.04.2008 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5000 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Оскільки позичальник приєднався до запропонованих банком умов використання кредитних коштів, при зміні розміру кредитного ліміту банк керувався Умовами та правилами надання банківських послуг. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав. Станом на 26.09.2022 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 14352,97 грн., з яких: 4910,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9442,97 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку.

В судове засідання відповідач не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в заяві проти позову заперечувала. Зазначила, що заборгованість була стягнута в 2020 році на підставі виданого приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар І.М. виконавчого напису. Просить в позові відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.04.2008 року ОСОБА_1 подана заява до ПАТ КБ «Приватбанк» про відкриття карткового рахунку із початковим кредитним лімітом 3500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік, строком дії кредитного ліміту, що відповідає строку дії картки. Підписанням заяви підтверджено згоду, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.25-36).

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором (а.с. 29).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до розрахунків за період з 11.04.2008 по 06.10.2020, наданих позивачем, станом на 21.09.2022 року за кредитним договором б/н від 11.04.2018 року обліковується заборгованість в загальній сумі 14352,97 грн., з яких: 4910,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9442,97 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с.5-12). Зі змісту виписки за договором вбачається, що з 31.10.2016 (дата, до якої була нарахована заборгованість, що стягнута за виконавчим написом) відповідачка не користувалась карткою та не здійснювала операцій зі зняття коштів. Разом із цим, протягом періоду з 31.10.2016 банком нараховувались відсотки, пеня та штраф за кредитним договором. 06.10.2020 була проведена операція з відміни штрафів за минулі періоди на суму 226127,48 грн., в результаті чого залишок після операції склав 14 352,97 грн., які позивач просить стягнути.

Разом із цим, як вбачається з копії виконавчого напису № 187, вчиненого 25 січня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до нотаріуса з заявою про видачу виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 20911 грн. 97 коп. за кредитним договором № б/н від 11.04.2008 року, та складається : залишок заборгованості за кредитом 5234,01 грн., залишок заборгованості за відсотками 10375,01 грн., пеня та комісія 1450,00 грн., штраф - 852,95 грн., витрати , пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3000 грн. Строк, за який провадиться стягнення з 11.04.2008 року по 31.10.2016 року (а.с.117).

Згідно постанови Зарічного ВДВС у м.Суми від 31.07.2020 ВП № 54213716, заборгованість в сумі 20911,97 грн. за виконавчим написом №187, виданим 25.01.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар І.М., стягнута з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк». Виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним погашенням суми заборгованості (а.с.62-88,101).

Таким чином, саме з цього часу основне зобов`язання є виконаним.

Отже, станом на 25.01.2017 року заборгованість за кредитним договором була стягнута, а 31.07.2020 була повністю погашена. При цьому, суд враховує, що строк дії останньої з карток становив квітень 2016 року (а.с. 24) а відповідач після стягнення з неї за виконавчим написом наявної суми заборгованості міг кредитними коштами не користувалась, а лише здійснювалось погашення заборгованості в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

Тобто відповідач по справі після стягнення з нього наявної на той час заборгованості за кредитним договором за виконавчим написом, більше не користувався кредитними коштами, а навпаки лише здійснював погашення заборгованості, яку в 2020 році повністю погасив. При цьому, позивач у даному позові знову просить стягнути кредитні кошти, які вже було стягнуто за виконавчим написом та погашено, що є недопустимим. Тому відсутні правові для стягнення тіла кредиту.

Що стосується вимог в частині стягнення процентів, суд зазначає наступне.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В такому разі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Із матеріалів справи вбачається, що у 2017 році Банк вже пред`являв вимогу про стягнення з боржника усієї суми наявної на той час кредитної заборгованості за Договором, яку було стягнуто за виконавчим написом. Таким чином, звернувшись до приватного нотаріуса позивач скористався своїм правом на захист та пред`явив вимогу про стягнення з відповідача суми боргу, тому його право нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилось після дати винесення виконавчого напису нотаріусом.

Також судом встановлено, що відповідач після стягнення з нього наявної на той час заборгованості за кредитним договором за виконавчим написом, не користувався кредитними коштами, в той час як позивач, в порушення вимог чинного законодавства, продовжував нараховувати відсотки за користування кредитом.

При цьому, пред`явлення до позичальника вимоги про виконання основного зобов`язання та стягнення всієї суми заборгованості за Договором, а саме повернення тіла кредиту, нарахованих процентів, позбавляє позивача права нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, оскільки таке право було припинено пред`явленням до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи, що відповідач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача не порушене, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 11.04.2008 у розмірі 14.352,97 грн. станом на 26.09.2022 відмовити у звязку з необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено 23.03.2023.

Суддя О.О. Ніколаєнко