ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
Справа № 953/4727/22 Головуючий суддя І інстанції Лисиченко С.М.
Провадження № 22-ц/818/297/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: окреме провадження
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участі секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ключка Дмитра Євгенійовича на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2022 року, у справі за заявою ОСОБА_2 , Жан-Рене, П`єр-Франcуа (LE CLERC Guillaume, Jean-Rene, Pierre-Francois), заінтересовані особи: ОСОБА_3 , відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся адвокат Уманський Р.В., заінтересовані особи: ОСОБА_3 , відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якій заявник просив суд:

- визнати його батьком дітей щодо народження яких КНП ХОР «Обласний клінічний пренатальний центр» видані 07.06.2022 виписки про народження;

- визнати, що ОСОБА_3 не є матір`ю дітей щодо народження яких КНП ХОР «Обласний клінічний пренатальний центр» видані 07.06.2022 виписки про народження;

- при державній реєстрації дітей щодо народження яких КНП ХОР «Обласний клінічний пренатальний центр» видані 07.06.2022 виписки про народження, записати його, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як батька дітей без запису даних щодо матері.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2022 року у відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено

Не погоджуючись з ухвалою представник заявника - адвокат Ключка Д.Є. просить скасувати ухвалу та справу направити для продовження розгляду

Апеляційна скарга мотивована тим, що у справі відсутній спір про право, оскільки діти до цього часу не зареєстровані в органах РАЦС, мати не вчиняє будь яких дій по догляду за дітьми та їх реєстрації, відповідно експертного висновку біологічне материнство ОСОБА_7 виключається, що є перешкодою для встановлення факту батьківства ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та реєстрації його батьком дітей.

Вказує, що суд першої інстанції вдався до оцінки доказів та їх достатності для позитивного вирішення заяви про встановлення юридичного факту, що можливо лише під час судового розгляду заяви.

У письмових запереченнях проти скарги представник зацікавленої особи ОСОБА_3 - адвокат Авілова О.М. вказала, що в межах кримінального провадження № 0001092 від 29.07.2021 вона є потерпілою особою від протиправних дій української медичної клініки «ля Віта Нова» та громадянина Французької республіки ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які скористались її тяжким матеріальним положенням та її бажанням стати сурогатною матір`ю, що спонукало її звернутися до вказаної клініки, де внаслідок проведення декілька медичних призначень та маніпуляцій вона завагітніла та народила двох дітей. Після початку військової агресії від клініки вона дізналася телефон ОСОБА_2 , Жан-Рене, П`єр-Франсуа, який за її допомогою намагався зареєструвати дітей, яких виношувала ОСОБА_3 , як сурогатна матір, на що вона не погодилась. Як її згодом стало відомо, вказаний громадянин не має дружини та не мав жодних прав для отримання послуги сурогатного материнства. На її думку у даному провадженні має місце спір про право самого громадянина Франції ОСОБА_2 , Жан-Рене, П`єр-Франсуа бути зареєстрованим у встановленому порядку батьком дітей та подальшого їх вивезення за межі України.

Вважає оскаржену ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2022 року такою, що відповідає обставинам справи та не суперечить вимогам ст. 263 ЦПК України, даний спір має розглядатися у позовному провадженні, а тому просила скаргу відхилити, залишивши оскаржену ухвалу без змін.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника адвоката Ключка Д.Є., розглянула справу за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи у відкритті окремого провадження суд першої інстанції зазначив, що звернення заявника із даною заявою до суду свідчить про відсутність у нього правових підстав у позасудовому порядку зареєструвати свої батьківські права на дітей, щодо народження яких КНП ХОР «Обласний клінічний пренатальний центр» видані 07.06.2022 виписки про народження. Отже, відсутнє беззаперечне визнання наявності, змісту та обсягу прав заявника на батьківство вказаних дітей, які були народженні жінкою, в організм якої було перенесено ембріони людини, зачатого заявником та невідомим заявнику донором, а також відсутнє беззаперечне визнання у заявника права, як суб`єкта цивільних правовідносин з сурогатного материнства, на звернення за репродуктивною допомогою, відповідно до вимог діючого законодавства України, а тому у даному випадку виник спір про право на батьківство, а така вимога про встановлення батьківства заявника має розглядатися у порядку позовного провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні судом лише для захисту цивільного інтересу заявника щодо безспірного набуття цивільних прав, які прямо передбачені у законі, що відбувається на підставі відповідного судового рішення про встановлення цього юридичного факту у позасудовому порядку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту є безспірним та не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Аналогічні за змістом правові висновки щодо встановлення юридичного факту викладені в постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 (провадження № 61-1128св20), від 27 серпня 2020 року у справі № 201/1935/20 (провадження № 61-8149св20), від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19 (провадження № 61-872св21), від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20).

Звертаючись до суду з даною заявою ОСОБА_2 , Жан-Рене, ОСОБА_5 , який є громадянином Французької Республіки, обґрунтував необхідність встановлення юридичного факту його батьківства з дітьми щодо народження яких КНП ХОР «Обласний клінічний пренатальний центр» видані 07.06.2022 виписки про народження про те, що вказані діти були народженні сурогатною матір`ю - ОСОБА_3 , підбором якої та донорських яйцеклітин для заявника займалася клініка «Ля Віта Нова», яка знаходиться в м. Києві та з якою він уклав контракт.

Заявник вказав, що після народження дітей сурогатною матір`ю, спочатку вони були передані йому, але в подальшому їх було вилучено у нього відповідними службами України та поміщено до КНП «Харківський пренатальний центр» ХМР, де вони на даний час знаходяться.

Крім того, заявник зазначив, що СУ ГУНП в Харківській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000292 від 14.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 149 КК України, в рамках якого його було допитано у якості свідка, а також у нього та дітей відібрано біологічний матеріал для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. В ході спілкування з працівниками поліції йому стало відомо, що начебто вказане кримінальне провадження порушене за фактом вчинення злочину стосовно нього та сурогатної матері.

Відповідно до статті 123 Сімейного кодексу України, у разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям (чоловіком та жінкою) в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя. Подружжя визнається батьками дитини, народженої дружиною після перенесення в її організм ембріона людини, зачатого її чоловіком та іншою жінкою в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій.

Порядок державної реєстрація народження фізичної особи та її походження, закріплений розділом 3 Правил реєстрації актів громадянського стану в України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010), в п.11 якого зазначено, що у разі народження дитини жінкою, якій в організм було перенесено ембріон людини, зачатий подружжям у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, державна реєстрація народження проводиться за заявою подружжя, яке дало згоду на таке перенесення. У цьому разі одночасно з документом, що підтверджує факт народження дитини цією жінкою, подається заява про її згоду на запис подружжя батьками дитини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідченою, а також довідка про генетичну спорідненість батьків /матері чи батька/ з плодом. При цьому в графі "Для відміток" актового запису про народження робиться один з таких записів: "Матір`ю дитини, яка ідентифікована електронною системою охорони здоров`я за даними заяви про згоду на запис подружжя батьками дитини, є громадянка (прізвище, власне ім`я, по батькові)" або " ОСОБА_8 дитини згідно з медичним свідоцтвом про народження є громадянка (прізвище, власне ім`я, по батькові)", а також зазначаються найменування закладу (установи), що видав(ла) довідку, дата її видачі та номер, дані нотаріуса (прізвище та ініціали, нотаріальний округ чи державна нотаріальна контора), дата та за яким реєстровим номером засвідчено справжність підпису жінки на заяві про її згоду на запис подружжя батьками дитини.

Апеляційним розглядом було встановлено, що ОСОБА_2 , Жан-Рене, П`єр-Франсуа (LE CLERC Guillaume, Jean-Rene, Pierre-Francois) згідно копії паспорта № НОМЕР_1 , виданого 12.05.2022, народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином Французької республіки, та мешкає за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 21).

11.05.2021 року він у простій письмовій формі уклав договір з ОСОБА_3 , про те, що вона надає йому послуги сурогатного материнства (а.с. 5-8).

Згідно виписок про новонародженого КНП ХОР «Обласний клінічний перинатальний центр» (61052, м. Харків, вул. Маліновського, 4) від 07.06.2022 у ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у 13.25 та 13.26 народилося дві дитини хлопчика, вони були на п`ятий день виписані разом з породіллям у задовільному стані (а.с. 9, 10).

Зі слів заявника СУ ГУНП в Харківській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000292 від 14.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 149 КК України (торгівля людьми), в межах якого його було допитано у якості свідка, а також у нього та дітей відібрано біологічний матеріал для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Під час спілкування з працівниками поліції йому стало відомо, що начебто вказане кримінальне провадження порушене за фактом вчинення злочину стосовно нього та сурогатної матері.

Згідно висновку експерта від 29.06.2022 № СЕ-19/121/22/6719-БД встановлені генетичні ознаки того, що громадянин ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічним батьком обох малолітніх ОСОБА_10 та ІІ з двійні), а біологічне материнство між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та народженими нею малолітніми дітьми ОСОБА_10 та ІІ з двійні) виключаються.

У письмових поясненнях, наданих 21.03.2023 до Харківського апеляційного суду за підписом представника зацікавленої особи ОСОБА_3 адвокаткою Авіловою О.М., Дагі А.І. в межах кримінального провадження №0000292 визнано потерпілою особою. Адвокат Авілова О.М. також зазначила, що вищевказаний громадянин Франції намагався самостійно та за допомогою обману ОСОБА_3 зареєструвати народження дітей у відділі РАЦС задля їх вивезення за кордон України.

У статті 123 СК України закріплено наступний порядок встановлення походження дитини, яка народилася в результаті трьох різновидів допоміжних репродуктивних технологій: штучного запліднення, сурогатного материнства та імплантації ембріона:

1. У разі народження дружиною дитини, зачатої в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, здійснених за письмовою згодою її чоловіка, він записується батьком дитини.

2. У разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям (чоловіком та жінкою) в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя.

3. Подружжя визнається батьками дитини, народженої дружиною після перенесення в її організм ембріона людини, зачатого її чоловіком та іншою жінкою в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій.

Такий вид медичної допомоги регулюється ст. 48 Основ законодавства України про охорону здоров`я, згідно з якою кожна дієздатна жінка має право на застосування штучного запліднення та імплантацію ембріона до сурогатної матері згідно Порядку

застосування допоміжних репродуктивних технологій в Україні, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.09.2013 № 787 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2013 р. за № 1697/24229).

Отже, за змістом вказаних норм права легальна процедура штучного запліднення із залученням сурогатної матері застосовується в Україні за медичними показниками у разі, якщо жінка, яка перебуває у шлюбі, не має змоги самостійно природнім шляхом народити дитину.

Реєстрація дитини, народженої за методом сурогатного материнства, здійснюється в установленому чинним законодавством України порядку (з документом, що підтверджує факт народження дитини іншою жінкою, подається заява про її згоду на запис подружжя батьками дитини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідчено) за наявності довідки про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом (генетичні аналізи ДНК, окрім встановлення батьківства і материнства дозволяють встановити або спростувати наявність іншої спорідненості між людьми), про що зазначено в наказі МОЗ України від 09.09.2013 № 787.

Наведене праове обгрунтування свідчить, що сутність сурогатного материнства полягає в тому, що запліднена яйцеклітина жінки пересаджується до організму генетично сторонньої іншої жінки (сурогатної матері), яка виношує і народжує дитину не для себе, а для цієї жінки, яка перебуває у шлюбі, тобто бездітного подружжя, яке згодом при реєстрації дитини вказуються її батьками.

Важливим аспектом сурогатного материнства є те, що застосовується воно тільки до подружньої пари (бездітної). Самотні ж чоловік/жінка (та/або гомосексуальні пари) мають можливість легалізувати своє батьківство за допомогою сурогатного материнства у суді лише у позовному порядку, оскільки прямо вищевказані норми такого права їм не надають, що свідчить в таких випадках про наявність спору про право цивільне.

Отже, за відсутності відомостей про знаходження заявника у шлюбі - у даній справі дійсно виник спір про право заявника бути батьком народжених ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 двох дітей і такий спір має розглядатися не у окремому, а у позовному провадженні, за участі органу опіки та піклування в якості третьої особи, який діє з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх дітей, які за своїм віком не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. 55 ЦК України).

Матеріали справи та доводи заяви про встановлення юридичного факту не містять необхідних у таких випадках даних про перебування заявнику у шлюбі; укладання подружжям у належній формі відповідного договору про сурогатне материнство згідно до вказаної норми статті 123 СК України. Доданий до заяви вищевказаний договір про сурогатне материнство не відповідає таким вимогам, а отже така процесуальна ситуація не безспірною у розумінні повноважень суду розглянути заяву в порядку окремого провадження.

Оскільки можливість заявника стати батьком на підставі вказаних ним у заяві фактів прямо не передбачена законом, тому колегія суддів погоджується з висновками суду про наявність у даному випадку спору про право цивільне, яке має розглядатися у позовному, а не у окремому, тобто безспірному, порядку. Наведені з цього приводу доводи скарги щодо розгляду судом справи по суті з порушенням діючого порядку - є помилковими, не відповідають згаданим вимогам цивільного процесуального права щодо підстав для розгляду заяви про встановлення юридичного факту.

Висновок суду про те, що вимога заявника про встановлення батьківства має розглядатися у порядку позовного провадження належним чином вмотивований, відповідає вищевказаним нормам матеріального і процесуального права і доводами скарги не спростовані.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга відповідно до ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381 384, 389 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , Жан-Рене, П`єр-Франсуа (LE CLERC Guillaume, Jean-Rene, Pierre-Francois) - адвоката Ключка Дмитра Євгенійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 24 березня 2023 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді І.В. Бурлака

Ю.М. Мальований.