Справа № 368/1245/22
Рішення

Іменем України

"21" березня 2023 р. Кагарлицький районний суд Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлику справу позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

встановив :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, мають спільну дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку та в належній кількості на утримання дитини та позивача не надає. Тому, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісячно до досягнення донькою повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від доходу відповідача до досягнення дитиною трирічного віку.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи. Надіслала заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Надіслав заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечує.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, до суду повернулася судова повістка з відміткою, що адресат відсутній. Відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця знаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, тобто третя особа є належним чином повідомленою про час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої відповідно до свідоцтва про народження є відповідач.

Протягом більше трьох місяців, сторони фактично перестали підтримувати подружні стосунки, проживають окремо.

Дитина мешкає з матір`ю, знаходиться на її утриманні. Батько матеріальної допомоги в належній кількості на утримання дитини не надає.

Крім цього, відповідач має на утриманні дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Судовим наказом Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.08.2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із ст.48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Так, згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач є працездатним, працює та отримує доходи, зобов`язаний до сплати аліментів на іншу неповнолітню дитину від попереднього шлюбу в розмірі частини всіх видів заробітку, непрацездатних батьків на своєму утриманні не має, а відтак взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним, їхньої дитини відповідно до ч.2-4 ст. 84 та ст. 86 СК України.

З огляду на вказані вимоги законодавства, необхідною умовою для стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років є те, що такі аліменти можуть бути стягнуті у разі проживання дитини з матір`ю.

Відповідачем не заперечується факт того, що спільна дитина сторін проживає з позивачкою.

З огляду на таке, відповідач не навів обставин, які б слугували для його звільнення від сплати аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти, та з урахуванням доходу відповідача, визначити розмір таких аліментів - 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розмір щомісячних аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання доньки буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб, а також відповідач може надавати допомогу на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача.

Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 80, 84, 91, 180-182 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12.12.2022 року.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки доходу відповідача щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, починаючи стягнення з 12.12.2022 року.

Рішення в частині стягнення аліментів за 1 місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом 30 днів

Повний текст рішення виготовлено 21.03.2023 року.

Суддя: Т.Є. Іванюта.