Провадження № 2/686/445/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2023

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Салоїд Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави країна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

В травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до Державної казначейської служби України як орган, який здійснює списання безспірних коштів про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2 000 000 грн., завданої невиконанням рішення суду у справі № 686/7986/21 в період з 23 травня 2022 року по 29 травня 2022 року, в обґрунтування якого вказав, що моральна шкода, завдана йому полягає у порушенні його права на судовий захист. Неминучим наслідком порушених його прав є обов`язок правопорушника відшкодувати йому моральну шкоду в порядку ч.1 ст. 23 ЦК України. Право на відшкодування шкоди і стягнення шкоди з правопорушника є абсолютним. Заявлена моральна шкода за порушене його право на судовий захист розрахована ним за його вільним волевиявленням з врахуванням рішень ЄСПЛ без будь-якої методики, оскільки така відсутня як в державі Україна, так і в інших тимчасових державах, та буде справедливою сатисфакцією за порушене право на судовий захист і ефективним юридичним захистом.

Відшкодування моральної шкоди і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону, оскільки вказане рішення мало бути виконано негайно. Просить стягнути з Держави України на його користь два мільйони гривень моральної шкоди.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом, просив справу розглянути у його відсутність, позо підтримав та просить його задовольнити.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав.

Суд, перевіривши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 червня 2021 року у справі №686/7986/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна про відшкодування шкоди, стягнуто з державного бюджету України через Державну казначейську службу на користь ОСОБА_1 2700 гривень компенсації моральної шкоди.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач вказав, що внаслідок невиконання рішення суду у справі №686/7986/21 в період з 23.05.2022 по 29.05.2022 йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в два мільйони гривень.

Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

За змістом приписів ст.ст. 1173, 1174 ЦК України обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування чи посадових осіб цих органів, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю яких завдано шкоду, а на державу.

Відповідно до частини другої статті 2, частини першої статті 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом

Згідно з частиною другою статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно положень ч. 4 ст. 58 ЦПК України, держава бере участь у справі через відповідний орган державної влади відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у томі числі при звільнення з такої посади виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

За таких обставин позивач безпідставно відніс Державну казначейську службу України до учасників справи як представників відповідача Держави Україна.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845на виконання пункту 9 розділу УІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України.

Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду від 30.04.2020 по справі № 804/2076/17 зазначено, що сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати своє повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не зазначено, в чому саме полягає незаконність дій чи бездіяльність Держави Україна в особі Верховного суду, Міністерства юстиції України в період з 29.05.2022 року по 29.05.2022 року та заподіяння такими діями чи бездіяльністю моральної шкоди позивачу.

Не надано позивачем суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого ним розміру моральної шкоди у два мільйони гривень за вказаний період.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю/невиконанням рішення суду в справі №686/7986/21, слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у зв`язку із відмовою у позові слід покласти на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2,12,13, 30,48,76,81, 258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.16,23, 48, 170, 1173 ЦК України,Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» ,суд -

У х в а л и в :

В позові ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 .

Відповідач: Держава Україна, представник Державна казначейська служба України, адреса місця знаходження, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, .

Дата складання повного тексту рішення 03.03.2023.

Суддя: