Справа № 242/14/23
Провадження №2/242/268/23
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді: Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Носаль А. В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Карун Вадим Петрович, до Селидівської міської ради Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Селидівської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Васьківці Шепетівського району Хмельницької області померла мати позивачки ОСОБА_3 . Фактично проживаючи на день смерті в с. Васьківці мати позивачки мала зареєстроване місце проживання в м. Українськ Донецької області. На день смерті спадкодавця позивач проживала у м. Берислав Херсонської області, яке було окуповане російськими військами та перебувало під окупацією з 24 лютого 2022 року до 11 листопада 2022 року. Протягом цього часу позивачка не мала змоги залишити місця свого проживання в м. Берислав як і не могла вчинити будь-яких дій для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері перебуваючи у вказаному місті. Лише після звільнення міста Берислав позивач змогла виїхати за його межі та 28.11.2022 була зареєстрована як внутрішньо переміщена особа. Отримавши можливість звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач скористалась своїм правом, однак їй було відмовлено у заведенні спадкової справи з підстав пропуску законом строку для прийняття спадщини згідно до повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори від 05.01.2022 № 15/02-14. Причинами, за яких позивач не мала змоги як у шестимісячний строк так і в десятимісячний строк з дня смерті спадкодавця подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини були пов`язані з її перебуванням на тимчасово окупованій території України (м. Берислав Херсонської області) та неможливістю вчинення за місцем перебування будь-яких дій за законодавством України. також позивач зазначає про відсутність інших спадкоємців які прийняли спадщину після смерті спадкодавця та, відповідно, не заведення після її смерті спадкової справи. На підставі зазначеного просить суд визначити додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27.02.2023 року було витребувано від Ізяславської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформаційну довідку зі спадкового реєстру щодо наявності спадкової справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та Інформаційну довідку зі спадкового реєстру щодо заповітів/спадкових договорів відносно спадкодавця: ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16 березня 2023 року продовжено по цивільній справі строк підготовчого провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 24 березня 2023 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , відкладено підготовче засідання у даній справі.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.04.2023 року закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник позивача, ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву відповідно до якої просить судове засідання проводити за відсутності позивача та представника позивача, заявлений позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити з підстав, викладених в тексті позовної заяви.

Представник відповідача, Селидівська міська рада Донецької області, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву про розгляд судового засідання в його відсутність, також зазначив, що позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03 березня 1971 року Українською міською радою м. Селидове Донецької області, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

У відповідності до договору обміну квартири від 09.12.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Другої селидівської державної нотаріальної контори Целковою Л. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2107, ОСОБА_7 ОСОБА_3 зробили обмін належних їм квартир, внаслідок чого квартира за адресою АДРЕСА_1 , яка складається із двох кімнат, жилою площею 42,1 кв. м., загальною 29,4 кв. м., яка належить гр. ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 05.12.1997 року по р. 2476, зареєстрованого в БТІ м. Селидове за № 455, переходить у власність ОСОБА_3 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 6, сформованого 05 січня 2023 року Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 17 серпня 1991 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області було укладено шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Після укладення шлюбу останній змінено прізвище на « ОСОБА_9 ». 20 червня 1995 року було зареєстровано актовий запис № 130 про розірвання шлюбу між ними.

Згідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , видане 05 жовтня 1997 року Клубівською сільською радою Ізяславського району, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 05.10.1997 року у Клубівській сільській раді Ізяславському районі, після укладення шлюбу останній змінено прізвище на « ОСОБА_12 ».

У відповідності до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 11 грудня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , розірвали шлюб 11.12.2006 року, актовий запис № 111.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , видане 17.09.2007 року Клубівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 17.09.2007 року.

Згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 28.07.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області, ОСОБА_10 та ОСОБА_1 розірвали шлюб 28.07.2008 року, актовий запис № 54.

У відповідності до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого 15 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бериславського районного управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 15.03.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бериславського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 22.

У відповідності до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 30 грудня 2021 року Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян Селидівської міської ради від 02.01.2023 року № 1, станом на день смерті ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 була зареєстрована тільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Згідно до довідки Виконавчого комітету Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області № 927 від 26.12.2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала в АДРЕСА_2 але за даною адресою не була зареєстрована. На день її смерті в даному житловому будинку були зареєстровані: ОСОБА_2 онук ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ОСОБА_15 онука ІНФОРМАЦІЯ_11 .

У відповідності до довідки від 28.11.2022 року № 6807- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 перемістилася з АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 .

Відповідно до повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 15/02-14 від 05.01.2023 року, Ізяславська державна нотаріальна контора не може прийняти подані документи для заведення спадкової справи, оскільки було пропущено 6-місячний строк для прийняття спадщини (а також 10-місячний строк для прийняття спадщини, згідно до постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 164). Запропоновано звернутись до суду за рішенням про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71740060 виданої 09.03.2023 року, зі змісту якої вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась.

Згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 71740067 виданої 09.03.2023 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_3 , було складено 16.01.2018 року заповіт № 01 посвідченого Українською міською радою м. Селидове та зареєстрованого у спадковому реєстрі за № 64479623.

Згідно до заповіту складеного ОСОБА_3 16.01.2018 року об 09 год. 00 хв. в Українській міській раді, посвідченого секретарем виконкому Української міської ради міста Селидове Донецької області об 09 год. 15 хв. та зареєстрованого в реєстрі за №1, відповідно до якого на випадок смерті все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що законом буде мати право заповіла гр. ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.2, 3 ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

У відповідності ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Так з матеріалів справи вбачається, що згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) заповіт № 01 складений 16.01.2018 року на ім`я третьої особи, посвідчений Українською міською радою м. Селидове Донецької області, однак з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 незважаючи на наявність заповіту, спадщини після смерті ОСОБА_3 не приймав та наміру приймати не має, і не заперечує стосовно прийняття спадщини позивачем. В свою чергу, позивач ОСОБА_1 як донька є особою яка є спадкоємицею першої черги не позбавлена права звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, у разі не прийняття спадщини спадкоємцем за заповітом.

Слід зауважити, в п. 3 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» пленум Верховного Суду України зазначив, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, суд враховує ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» згідно з якою практика ЄСПЛ застосовується українськими судами як джерело права.

Так, право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Конвенція в ст. 1 Першого протоколу, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність. На відміну від традиційного розуміння інституту права власності, ЄСПЛ тлумачить поняття «майно» (possessions) набагато ширше й у контексті ст. 1 Першого протоколу під «майном» розуміє не тільки «наявне майно» (existing possessions).

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика ЄСПЛ розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Зазначені обставини свідчать про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини, а тому, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та визначити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці з дня набрання чинності судовим рішенням для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1221, 1245, 1268, 1269, 1270, 1272, 1277 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Карун Вадим Петрович, до Селидівської міської ради Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХМ №000007 видане 19.12.2014 року Радою адвокатів Хмельницької області, адреса Хмельницька область, Шепетівський район, м. Ізяслав, вул. Незалежності, буд. 43, оф. 207, РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідач: Селидівська міська рада Донецької області, юридична адреса Донецька область, м. Селидове, вул. Карла Маркса, буд. 8, код за .

Третя особа, яка не завляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Суддя Н.О. Хацько