Справа № 740/942/23
Провадження № 2/740/433/23
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.

з участю секретаря Пулинець Ю.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 700 доларів США та 3 % річних від простроченої суми заборгованості на день ухвалення рішення. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 вересня 2021 року ним було надано у борг відповідачці 700 доларів США, які остання зобов`язувалась повернути до 01 січня 2022 року. На підтвердження отримання грошей в борг ОСОБА_2 надала власноручно написану розписку. Станом на день звернення до суду з позовом відповідачка своїх зобов`язань не виконала, у зв`язку з чим позивач вважає, що на його користь, крім основної суми боргу за договором позики в розмірі 700 доларів США, має бути стягнуто три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, додавши до заяви оригінал розписки.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, тому справа розглянута, відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України, в порядку заочного розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2021 року між сторонами було укладено договір позики, за яким ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 позику у сумі 700 доларів США зі сплатою за користування позикою 3% щомісячно. Факт укладення договору позики між сторонами, отримання відповідачкою від позивача коштів у розмірі 700 доларів США, а також зобов`язання відповідачки повернути отримані в борг гроші не пізніше 01.01.2021 року, підтверджується відповідною розпискою, написаною власноручно ОСОБА_2 , оригінал якої долучено до матеріалів справи (а.с.20) .

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положенням статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В порушення вимог закону, відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, грошові кошти, які отримала в борг позивачу у визначений договором строк не повернула.

Відповідно до ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові.

Наявність оригіналу боргової розписки у позивача (кредитора) свідчить про те, що боргове зобов`язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 на даний час не виконане.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16 (провадження № 14 446цс18) у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Оскільки у розписці від 30.09.2021 року не передбачено визначення боргу в грошовому еквіваленті до національної валюти України (гривні), тому правових підстав для його перерахунку за офіційним курсом НБУ не вбачається.

За таких обставин, позовна вимога про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 700 доларів США є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи порушення відповідачкою зобов`язань з повернення позики, суд вважає обґрунтованою також вимогу ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 трьох відсотків річних, що відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц, в якій зазначено, що три проценти річних, передбачені статтею 625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються виходячи з простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті.

Відповідно до розписки, останнім днем повернення позики ОСОБА_2 встановлено 01 січня 2022 року. Станом на день ухвалення рішення період прострочення сплати боргу становить з 02 січня 2022 року по 09 травня 2023 року, тобто 492 дні, а отже сума трьох процентів річних, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 28 доларів США (700 дол.США х 3% х 492 дні : 365: 100%)

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачкою не подано до суду жодних належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

На підставі викладеного, враховуючи що відповідачка ОСОБА_2 не виконала своїх зобов`язань за договором позики грошових коштів щодо повернення позивачу суми позики, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1073,60 гривень в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 545, 610, 625, 1046, 1050 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики в сумі 700 (сімсот) доларів США, три проценти річних в сумі 28 (двадцять вісім) доларів США, а також 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення протягом двох днів з дня його складання.

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення може бути подано Ніжинському міськрайонному суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Після заочного перегляду рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя В.Г.Пантелієнко