ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

секретаря судових засідань Омельчук С.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

05.01.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом доОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час розірвано. Від шлюбу сторони мають дочкуОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час їхня спільна дочкаОСОБА_3 навчається на 2-му курсі Національного медичного університету імені О.О.Богомольця, денної форми навчання, медичного факультету №1 та потребує постійної матеріальної підтримки. Термін навчання становить 6 років з 01.09.2021 року по 30.06.2027 року. Позивач не в змозі самостійно утримувати дочку, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 02.01.2023 року і до досягнення донькою 23-х років, за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2023 року справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 .

13 березня 2023 року відповідачем через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що до досягнення повноліття він постійно сплачував аліменти і не ухилявся від свого обов`язку утримувати свою дитину. Навіть після досягнення донькою повноліття він продовжує надавати матеріальну допомогу на її утримання, що підтверджується квитанціями. І на теперішній час згоден допомагати матеріально, проте у розмірі 1/8 частини заробітку, оскільки наразі він перебуває в офіційному шлюбі, від цього шлюбу має малолітню доньку- ОСОБА_5 , на утримання якої з нього стягуються аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку. Крім того, його менша донька ОСОБА_5 постійно спостерігається та проходить профогляди і лікування у лікаря офтальмолога з 2019 року кожні шість місяців, що підтверджується відповідною медичною документацією і вимагає від нього додаткових витрат на лікування. Він з дружиною веде спільне господарство і він є главою сім`ї, і повинен забезпечувати родину, зокрема сплачувати комунальні послуги, проводити поточні ремонти помешкання та багато іншого.Дохід в новій родині-це лише його заробітна плата, яку він не приховує і сплачує всі податки державі. На сьогоднішній день, враховуючи його склад сім`ї, його дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, оплату житла, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів, оплату за проїзд до місця роботи.

На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 та прийняти рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання в розмірі 1/8 частини заробітку.

14.04.2023 року позивачем подані письмові пояснення по справі відповідно до яких просила позовну заяву про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі його доходу задовольнити. Зазначено, що відповідач вказує, що на свою доньку від другого шлюбу, ОСОБА_5 , він сплачує аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку. Однак не зрозуміло, чим відрізняється його донька від першого шлюбу від його доньки від другого шлюбу. Чому на доньку від другого шлюбу він сплачує 1/4, а на доньку від першого шлюбу 1/8. Відповідачем також було зазначено, що його донька від другого шлюбу, ОСОБА_5 , з 2019 року спостерігається у офтальмолога та потребує додаткових витрат. Однак, його донька від першого шлюбу ОСОБА_3 , також спостерігається у офтальмолога з 2011 року та носить окуляри та контактні лінзи, які потрібно купувати та змінювати щомісячно, що також потребує додаткових витрат, які сплачую позивач, надавши копії виписок обстежень лікаря-офтальмолога.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити, суду пояснила, що відповідач дійсно періодично надавав допомогу і після досягнення донькою повноліття, кошти перераховує на її банківську картку. За допомогою цих коштів, донька, яка проживала за кордоном та навчалась мала утримання.

Третя особа - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що батько дійсно допомагає матеріально, шляхом перерахування коштів на банківську картку матері.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. У відзиві на позовну заяву зазначив, що він не проти сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /а.с.11/.

ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 /а.с.15/.

З Довідки № 5374 від 26 грудня 2022 року виданої Національним медичним університетом імені О.О.Богомольця, вбачається, що ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу 2022/2023 навчального року медичного факультету №1 Національного медичного університету імені О.О.Богомольця, на денній формі навчання. Термін закінчення навчання університету - 30 червня 2027 року /а.с.14/.

Як встановлено в ході судового розгляду, за рішенням суду відповідач сплачував на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частки доходу всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступних міркувань.

Так, згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за №3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як встановлено судом відповідач після досягнення донькою повноліття продовжує надавати матеріальну допомогу на її утримання. Разом з тим, відповідач заперечуючи проти позову зазначив, що наразі він перебуває в офіційному шлюбі, від якого має малолітню доньку - ОСОБА_5 , на утримання якої з нього стягуються аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку.

При цьому, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, відповідач на добровільних засадах, фактично надав матеріальну допомогу вже після досягнення дитиною повноліття протягом 2022-2023 року на загальну суму 137 058,51 гривень.

Суд звертає увагу, що позивач просить суд визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі частини від доходу батька дитини. Оскільки таким правом наділений саме той з батьків разом з яким проживає дитина. Мінімальний рекомендований розмір аліментів в Україні у 2023 році для дітей віком від 18 до 23 років (у разі продовження навчання) - 2684 гривень. Позивач зазначає, що загальний розмір витрат щомісячно є досить великим, який вона самостійно забезпечити не може, при цьому вказує, що донька навчається на денній формі навчання та не має можливості працювати, тому інших доходів для забезпечення своєї життєдіяльності вона не має.

З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу 2022/2023 навчального року медичного факультету №1 Національного медичного університету імені О.О.Богомольця, на денній формі навчання. Термін закінчення навчання університету - 30 червня 2027 року /а.с.14/. Студентка навчається за рахунок коштів держбюджету.

Відповідач заперечуючи проти вимог позивача вказує, що має на утриманні ще одну доньку - ОСОБА_5 проживає у зареєстрованому шлюбі, постійно по мірі можливостей допомагає колишній дружині утримувати доньку, яка навчається, шляхом перерахунку коштів на її банківську карту, що фактично не заперечувалось позивачем.

При визначені розміру аліментів суд бере до уваги обставину зазначену відповідачем у відзиві на позов, зокрема, що позивачем не надано суду довідку про доходи, оскільки навчання доньки на бюджеті передбачає отримання нею стипендії.

Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, судом враховуються наступні обставини, зокрема: відповідач є особою працездатного віку, з матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан здоров`я відповідача чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини.

Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст. 182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу.

Частиною ч. 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із урахуванням вище наведеного, суд прийшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення даного позову до суду і на період навчання доньки, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, який зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, до досягнення нею двадцяти трьох років. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця.

Відповідно до ч.2 ст. 182СК України (із змінами в редакції Закону України №2475-VIII від 03.07.2018 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 02 січня 2023 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 02 січня 2023 року.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів), а тому суд дійшов висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 року у розмірі 1073,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 198-200 СК України, ст. ст. 10, 81, 141, 258-259, 265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду (02.01.2023) і до досягнення нею 23-х років (07.04.2027), за умови що вона буде продовжувати навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави 1073 (тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28.04.2023.

Суддя Л.М.Ковалевська