ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/466/23 Справа № 214/3558/21 Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/3558/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Савченко Вікторія Віталіївна, на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року, яке ухвалено суддею Малаховською І.Б. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 17 травня 2022 року, -

У С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості частини майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Позов мотивовано тим, що позивачка ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 , який зареєстрований 19.12.2009 року.

За період шлюбу, за спільні кошти, було придбано транспортний засіб Hyundai Accent, 2012 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_1 . Дата придбання 12.06.2012 року.

Декілька місяців назад відносини між сторонами погіршились, а згодом припинилися.

Після припинення шлюбу, відповідач одноособово почав користуватись транспортним засобом.

Листом ТСЦ 1243 від 20.04.2021 року позивачку повідомлено, що за договором купівлі-продажу від 26.03.2021 року транспортний засіб було відчужено третім особам. Вартість транспортного засобу становить 48 500,00 грн.

Про факт продажу автомобіля позивачка не знала, згоди на його відчуження не надавала.

За таких обставин просила суд: визнати спільною сумісною власністю Hyundai Accent, 2012 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_1 ; стягнути з відповідача на її користь частину вартості вищезазначеного транспортного засобу Hyundai Accent, 2012 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 24 250,00 грн.

Одночасно із поданням позовної заяви, ОСОБА_1 звернулась до суду із клопотанням про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи щодо визначення дійсної ринкової вартості транспортного засобу Hyundai Accent, 2012 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості частини майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Савченко В.В., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд позбавив позивачку права давати пояснення у судовому засіданні та не надав їй допомогу у збиранні доказів. Так, у позовній заяві було зазначено про те, що, після отримання усіх доказів та проведення експертизи, буде надана уточнена позовна заява, із зазначенням дійсного розміру ціни позову та будуть скореговані позовні вимоги, а також буде доплачено судовий збір. Натомість, суд не розглянув клопотання про призначення експертизи та призначив справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи. Позивачка ОСОБА_1 , у зв`язку з наведеним, через свого представника, звернулася до суду із клопотанням щодо розгляду справи у судовому засіданні у порядку загального провадження, де вона могла б також заявити клопотання про витребування доказів від ТСЦ 1243 щодо власника спірного автомобіля, однак це клопотання теж не було розглянуто судом та взагалі проігноровано.

Зазначає, що судом не було з`ясовано питання щодо припинення сторонами шлюбних відносин, хоча під час розгляду цієї справи вже наявне судове рішення про розірвання шлюбу між сторонами, не з`ясовано обсяг спільного майна подружжя та не враховано, що все майно, придбане у період шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя.

Також, зазначає, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Савченко В.В., просить задовольнити її клопотання про витребування доказів та проведення автотоварознавчої експертизи.

У клопотанні про витребування доказів позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Савченко В.В., просить суд витребувати з Територіального сервісного центру 1243 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області інформацію щодо транспортного засобу марки Hyundai Accent, 2012 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , щодо його постановки на облік у 2012 році та інформацію про його продаж іншій особі та витребування договору купівлі-продажу, що містить у собі ідентифікацію сторін договору із зазначенням суми договору.

У клопотанні про призначення судової автотоварознавчої експертизи позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Савченко В.В., просить суд призначити по справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити експерту-атотоварознавцю ОСОБА_5 (м.Кривий Ріг, вул.Свято-Георгіївська, 19/99). На вирішення експертів поставити наступне питання: Яка дійсна ринкова (середньоринкова довідкова) вартість (на дату проведення експертизи) транспортного засобу марки Hyundai Accent, 2012 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 . Експертизу провести за наявними в матеріалах справи доказами, без огляду транспортних засобів. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Савченко В.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Касьяна М.С., які, кожен окремо, не заперечували проти доводів апеляційної скарги та погодились із заявленими позовними вимогами щодо визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та стягнення із ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 частини вартості транспортного засобу марки Hyundai Accent, зазначивши, що вартість спірного автомобіля становить 98 000,00 грн., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що, згідно свідоцтва про шлюб, ОСОБА_6 19.12.2009 року уклав шлюб з ОСОБА_7 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_1 ( а.с. 13).

Відповідно до інформації наданої ТСЦ МВС № 1243, згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, автомобіль Hyundai Accent, кузов НОМЕР_3 , був перереєстрований на підставі договору купівлі продажу № 6239/21/000691 ФОП ОСОБА_8 від 26 березня 2021 року. Вартість ТЗ становить 48500,00 грн. (а.с. 16,17).

20.04.2021 року позивачкою ОСОБА_1 на адресу відповідача ОСОБА_2 була направлена досудова вимога про виплату 1/2 частини вартості транспортного засобу, від отримання якої відповідач відмовився (а.с. 14,15).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не підтверджено допустимими, достовірними та достатніми доказами набуття у власність спірного автомобіля саме у період шлюбу, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити ці обставини та визначити правовий режим спільного сумісного майна подружжя. При цьому, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення компенсації з відповідача 1/2 частки вартості спірного автомобіля не підлягає задоволенню, оскільки вона є похідною від основної вимоги про визнання автомобіля спільною сумісною власністю.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини третьої статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права належність подружжю майна, придбаного за час шлюбу за спільні кошти подружжя, на праві спільної сумісної власності законодавством презюмується, якщо інше не встановлено судом при розгляді справи.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружинин та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. (стаття 70 СК України).

Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім"ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною четвертою статті 65 СК України визначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду, про що зазначила у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19).

За таких обставин, один із подружжя може вимагати від іншого 1/2 частину вартості майна, яке відчужене в період зареєстрованого між ними шлюбу в тому випадку, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як закріплено в ч. 2 ст. 76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 визнав, що автомобіль марки Hyundai Accent, 2012 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , є спільною сумісною власністю подружжя, який він відчужив без згоди дружини ОСОБА_1 .

У заяві за вхідним номером 10230 від 21 березня 2023 року, ОСОБА_2 зазначив, що вартість спірного майна подружжя автомобіля марки Hyundai Accent, 2012 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , станом на момент розгляду справи, становить 97 000,00 грн., зазначивши, що він зобов`язується сплатити 50% від цієї суми позивачці ОСОБА_1 .

Оскільки, сторонами у справі визнаються обставини, як придбання спірного автомобіля у спільну сумісну вартість подружжя, так і його відчуження одним із подружжя без згоди іншого, колегія суддів визнає ці обставини встановленими, без витребування доказів у справі та без призначення судової автотоварознавчої експертизи, що є правовою підставою для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_9 грошової компенсації вартості вказаного легкового автомобіля.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби, або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц зроблено висновок, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 частини вартості спірного автомобіля, колегія суддів враховує позицію сторін щодо погодження вартості автомобіля марки Hyundai Accent, 2012 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , станом на момент розгляду справи, у розмірі 97 000,00 грн., й саме така вартість автомобіля має бути застосована судом при визначені суми компенсації за частку у спільному сумісному майні подружжя (1/2 частина вартості транспортного засобу).

Виходячи зі встановлених обставин, на підставі наданих сторонами доказів та визнаних ними обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що, оскільки спірний автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, а його відчуження одним з подружжя, відповідачем ОСОБА_2 , без згоди іншого з подружжя ОСОБА_1 , відбулося не в інтересах сім`ї, тому половина вартості автомобіля, яка визначена шляхом узгодження цієї суми сторонами у справі, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, тобто у розмірі 48 500,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію частини вартості транспортного засобу марки Hyundai Accent, 2012 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , у розмірі 48 500 гривень 00 копійок.

Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Савченко Вікторія Віталіївна, - задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 транспортного засобу марки Hyundai Accent, 2012 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 1/2 частини вартості транспортного засобу марки Hyundai Accent, 2012 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію 1/2 частини вартості транспортного засобу марки Hyundai Accent, 2012 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , у розмірі 48 500 (сорок вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 березня 2023 року.

Головуючий:

Судді: