У Х В А Л А

"22" березня 2023 р. Справа153/1484/22

Провадження2/153/272/22-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Поліш Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Виконавчий комітет Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання недійсним державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Ямпільського районного суду Вінницької області перебуває на розгляді вищевказана справа.

01 березня 2023 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області було закрито підготовче провадженнята призначено дану справу до судовгорозгляду по суті на 22 березня 2023 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Жуков В.П. в судове засідання не з`явились. Представник позивача надав суду заяву про залишення позову без розгляду. Дана заява була направлена поштовим відправленням "Укрпошта" 25 лютого 2023 року, а надійшла до суду 03 березня 2023 року за вх.№1505.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Левицька Корчун В.І. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про проведення судового засідання без участі представника відповідача. Проти задоволення заяви щодо залишення позову не заперечують. При винесенні судом рішення, просить задоволити заяву відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача адвокат Левицька Корчун В.І. звернулась до суду із заявою вх.№1819 від 20.03.2023 року про стягнення витрат на правничу допомогу наступного змісту: захист інтересів відповідача ОСОБА_2 у даній справі здійснює адвокат Левицька Корчун В.І., яка діє на підставі угоди від 18 грудня 2022 року та долученого до матеріалів справи адвокатського ордеру. На виконання угоди про надання послуг адвоката від 18.12.2022 року адвокатом Левицькою-Корчун В.І. було надано послуги щодо складання відзиву на позовну заяву, заперечень на відповідь на відзив та інших процесуальних документів, а також здійснено участь в судових засіданнях. З урахуванням об`єму наданих послуг між ОСОБА_2 , як клієнтом та адвокатом було укладено додаткову угоду від 15.03.2023 року до Угоди про надання послуг адвоката в якій сторони з урахуванням об`єму виконаної роботи, а також витраченого часу на виконання цієї роботи та забезпечення участі адвоката в судових засіданнях, сторони погодили розмір гонорару адвоката у фіксованій сумі в розмірі 20 000 грн. В свою чергу ОСОБА_2 15 березня 2023 року була здійснена оплата послуг, що підтверджується прибутково-касовим ордером від 15.03.2023 року №12 на суму 20 000 грн.

Разом з цим, адвокату Левицькій-Корчун В.І. через систему «Електронний суд» стало відомо про те, що адвокатом позивача Жуковської Н.В. до суду було подано заяву про залишення позову без розгляду. Тому на підставі ч.5 ст.142 ЦПК України просить суд, стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в суді в сумі 20 000 грн., оскільки дії позивача при зверненні до суду з даним позовом були необґрунтованими з огляду на наступне: позивачем було безпідставно залучено відповідачем у справі Виконавчий комітет Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та після отримання відзиву на позов, позивачем було подано заяву про зміну статусу Виконавчого комітету Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області з відповідача на третю особу без самостійних вимог.

Вимога позивача про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, на переконання відповідача є необґрунтованою, оскільки позовна заява не містила змістовного обґрунтування підстав для скасування цієї реєстрації права власності, як незаконної. А відтак, відсутність в позовній заяві посилання на норми права, які було порушено державним реєстратором при прийнятті ним рішення про державну реєстрацію права власності, свідчить про необґрунтованість даної позовної заяви. Вимога позивача про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності по своїй суті також є необґрунтованою. Вимога позивача про визнання недійсним договору дарування взагалі є невмотивованою, оскільки договір дарування про який зазначав позивач у своєму позові взагалі з відповідачем не укладався. З огляду на викладене, вважають, що позивач пред`явив заздалегідь необґрунтований позов та переслідував протиправну мету порушення прав та інтересів відповідача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача представник Виконавчого комітету Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, про дату,час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно Постанови Верховного Суду від 11 квітня 2019 року. Справа № 712/13263/17 - особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (принцип диспозитивності цивільного судочинства). Тому суд зобов`язаний залишити заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням.

Приймаючи до уваги те, що заява про залишення позову без розгляду подана представником позивача до початку розгляду справи по суті, суд має підстави для залишення даного позову, без розгляду, оскільки це не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси третіх осіб.

Що стосується заяви представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне:

Дослідивши заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що згідно угоди про надання послуг адвоката від 18.12.2022 року правову допомогу ОСОБА_2 надавала адвокат Левицька-Корчун В.І. (а.с.77). Додатковою угодою №1 до Угоди про надання послуг адвоката від 15 березня 2023 року встановлено, що сторонами було погоджено винагороду адвокату у фіксованій сумі 20 000 грн.(а.с.176).

Матеріали справи містять ордер на надання правової допомоги ОСОБА_2 у Ямпільському районному суді Вінницької області адвокатом Левицькою-Корчун В.І. (а.с.76). та копію прибуткового касового ордеру №12 від 15.03.2023 року, яким проведено оплату на суму 20 000 грн. (а.с.177).

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У ч.4 ст.263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18, Верховний Суд зазначив, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, тобто його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу. При цьому Верховний Суд вказав, що із системного тлумачення положень частин 5 та 6 ст.142, ч. 9 ст.141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами. Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 543/408/17 та від 12 листопада 2020 року у справі № 359/9512/17.

Необхідною умовою для застосування ч.5 ст.142 ЦПК України, у разі залишення позову без розгляду, є доведення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій. Під такими діями слід розуміти завідомо безпідставне та/або штучне ініціювання судового провадження, тощо. Таким чином, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду установити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Частина 9 статті 141 ЦПК України визначає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи представник відповідача, як на одну з підстав для задоволення клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу про те, що позивачем було безпідставно залучено у якості співвідповідача виконавчий комітет Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, а в ході підготовчого судового засідання було заявлено клопотання про зміну статусу виконавчого комітету Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області з відповідача на третю особу, суд не приймає до уваги. Оскільки в ході розгляду справи, позивач діяв в межах наданих йому процесуальних прав визначених ЦПК України, а саме ч.2 ст.51 ЦПК України, де передбачено право позивача змінювати неналежного відповідача, а ч.1 ст. 53 ЦПК України передбачено право позивача до закінчення підготовчого провадження у справі заявляти клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Щодо твердження представника відповідача про те, що позивачем було безпідставно та необґрунтовано пред`явлено позов до відповідача, суд зазначає наступне:

Звернення стороною позивача до суду із заявою про залишення позову без розгляду не свідчить про безпідставність та необґрунтованість його позову. Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, так як це його право, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Така ж позиція висловлена у п. 38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», а саме, що у разі закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач (статті10,11 ЦПК). При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

У заяві про стягнення витрат на правничу допомогу представник відповідача не довів зловживання позивачем чи його представником процесуальними правами, не довів які дії позивача та його представника у вказаній справі були необґрунтованими, що могло бути підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із залишенням позову без розгляду.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В даному випадку, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів та постановлених судом ухвал в порядку Глави 9 «Заходи процесуального примусу» щодо зловживання позивачем чи його представником процесуальними правами, чи неправильних дій позивача при зверненні до суду з вказаним позовом, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів представника відповідача, адже рішення суду по суті спору не приймалось і вказані обставини не встановлювалися судом. Інших необґрунтованих дій з боку позивача, як то систематичне протидіяння правильному та швидкому вирішенню спору, умисність дій та винна поведінка представником відповідача не доведена, а саме по собі подання позову до суду чи заяви про залишення вказаного позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, оскільки це є його право, яке передбачене законодавством України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 12-13, 133, 137, 142, 246, 257, 260-261, 270, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду задоволити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Виконавчий комітет Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності, визнання недійсним державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору дарування,- залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Головуючий М.М. Дзерин