Справа № 629/1382/23
Провадження № 4-с/629/2/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендра Н.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , зацікавлена особа товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про оскарження рішень приватного виконавця Кудряшова Дмитра В`ячеславовича,-

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №64947046 від 24.03.2021 року винесену приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Дмитром В`ячеславовичем; скасувати постанову про арешт майна боржника від 24.03.2021 року ВП №64947046 та виключити запис за № 41145064 (спеціальний розділ) від 24.03.2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером обтяжень 10865184 внесені на підставі постанови про арешт майна боржника №24095875 від 01.02.2011 року Першим Суворовським відділом ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). В обґрунтування вказав, що при винесені оскаржуваних постанов приватним виконавцем було допущено ряд порушень Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п. а ч. 1, 2 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з матеріалів справи скаржник просить скасувати постанови приватного виконавця від 24.03.2021 року, а також скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером обтяжень 10865184 внесені на підставі постанови про арешт майна боржника №24095875 від 01.02.2011 року Першим Суворовським відділом ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), проте зі скаргою останній звернувся до суду - 17.03.2023 року. Хоча, як зазначає скаржник, про обставини справи на підставі якої було видано дублікат виконавчого листа та в подальшому відкрито виконавче провадження скаржнику стало відомо 13.05.2021 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Отже, скаржник дізнався про порушення своїх прав 13.05.2021 року.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 439/1493/15-ц (провадження № 61-7804св19) зроблено висновок по застосуванню статті 449 ЦПК України та вказано, що «такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Зважаючи на встановлені обставини та те, що скаржником ОСОБА_1 пропущено 10-денний процесуальний строк на звернення до суду зі скаргою на рішення приватного виконавця, при цьому останній не порушує перед судом питання про його поновлення, вважаючи його не пропущеним, не наводить за змістом скарги будь-яких достатніх обставин, які б свідчили про те, що особа дізналась про існування оскаржуваних постанов приватного виконавця лише у березні 2023 році, суд, враховуючи правові позиції вищих судів, приходить до висновку про необхідність залишення такої скарги без розгляду, при цьому роз`яснивши скаржнику його право на повторне звернення до суду.

Крім того, суд звертає увагу, що в силу ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 447, 448, 450 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , зацікавлена особа товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про оскарження рішень приватного виконавця Кудряшова Дмитра В`ячеславовича залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право на повторне звернення до суду з аналогічною скаргою на рішення державного виконавця із дотриманням вимог ст.ст.447-449 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталія ЦЕНДРА