Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Євро-реконструкція» (представник Єфремова Л.О., а.с.41) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання централізованого опалення та постачання гарячої води, інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Вимоги мотивовано тим, що, згідно наявної у позивача інформації, відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які постачає позивач в б. АДРЕСА_1 , зокрема і у квартиру відповідачів АДРЕСА_2 . Відповідачі з жовтня 2015 року несвоєчасно здійснюють оплату з надання послуг з централізованого опалення та з лютого 2017 року за постачання гарячої води, внаслідок чого утворилася заборгованість зі оплати за централізоване опалення та за постачання гарячої води.

У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість зі сплати послуг з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2015 року та з лютого 2017 року - з гарячого водопостачання, станом на 23 лютого 2022 року заборгованість становить 63 897,39 грн, також просить стягнути від загальної суми боргу інфляційну складову у розмірі 14 255,09 грн, 3% річних - 6 120,44 грн та судовий збір в сумі 2 481,00 грн.

Ухвалою суду від 18 листопада 2022 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.46-47).

Копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви разом з доданими до неї документами надсилались на адресу відповідачів, які ними отримаі, про що свідчать поштові зворотні повідомлення від 21 лютого 2023 року (71-74).

Відповідачі процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористались.

Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198 та відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198-VII, за яким виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 01 липня 2014 року є об`єкт господарювання з постачання теплової енергії (а.с.40).

ТОВ «Євро-реконструкція» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою:

АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_1 (а.с.17-21).

Відповідачі, за позицією позивача, як споживачі послуг, з жовтня 2015 року несвоєчасно здійснюють оплату з надання послуг з централізованого опалення та з лютого 2017 року за постачання гарячої води. Станом на 23 лютого 2022 року утворилась заборгованість в сумі 25 196,91 грн за послуги з централізованого опалення та 38 700,45 грн - за послуги постачання гарячої води (а.с.17-23).

Доказів звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідачів протягом спірного періоду не надано.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг, на час виникнення спірних правовідносин, регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, крім інших, на комунальні послуги централізоване постачання холодної та гарячої води.

Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в газеті «Хрещатик» 06 серпня 2014 року (№111(4511).

До теперішнього часу договір між відповідачами та позивачем так і не укладався, однак, враховуючи положення статей 8, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та враховуючи, що відповідачі упродовж певного періоду споживають послуги без укладеного з позивачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, на них покладається обов`язок оплатити позивачу усі фактично спожиті ним послуги.

У позові зазначається, що договір про надання послуг, який був передбачений чинними нормативними правовими актами на момент виникнення заборгованості, між сторонами не укладався, а також заява-приєднання до умов індивідуального типового договору споживачами послуг до ТОВ «Євро-Реконструкція» не подавалась.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до довідки здійснювалось підключення та відключення житлових будинків у зв`язку з початком та закінченням опалюваних сезонів у 2014-2022 роках, які перебувають на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського районну м. Києва, в тому числі і буд. АДРЕСА_1 (а.с.24,25).

Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та Правилами надання послуг з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 визначено порядок укладання індивідуальних договорів про надання послуг з теплової енергії та постачання гарячої води.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц міститься правовий висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Таким чином, оскільки відповідачі впродовж певного періоду споживали послуги без укладеного з позивачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а тому останні не звільняються від оплати послуг у повному обсязі.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону від 24 червня 2004 року № 1875-VІ) передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 (далі - Правила) регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

За змістом пунктів 18, 30 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

За матеріалами справи відповідачі є співвласниками квартири відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30 жовтня 1997 року, виданого органом по оформленню права власності на об`єкти нерухомого майна Дніпровської райдержадміністрації на підставі розпорядження № 35-496 від 30 березня 1998 року, квартира за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності: 1) ОСОБА_5 , 2) ОСОБА_1 , 3) ОСОБА_6 , 4) ОСОБА_4 , 5) ОСОБА_2 , 6) ОСОБА_3 в рівних долях (а.с.65).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 березня 2020 року право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_4 перейшло ОСОБА_4 після померлого ОСОБА_5 , свідоцтво зареєстровано державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори за № 5-906 (а.с.66).

Листом від 29 грудня 2022 року № 062/14-12436 (И-2022) Комунальне підприємство КМР «Київське міське бюро БТІ» повідомило про належність відповідачам вказаних часток квартири, зокрема вказано, що згідно даних реєстрових книг кв. АДРЕСА_4 на праві власності зареєстрована: 5/6 за ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 жовтня 1997 року; 1/6 за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 березня 2020 року (а.с.63,64).

Отже, відповідачам у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 належить по 1/6 частки власності у вказаній вище квартирі, відповідачці ОСОБА_4 - 2/6 за двома правовстановлюючими документами (свідоцтво про право власності від 30 жовтня 1997 року 1/6 частка , свідоцтво про право власності на спадщину від 14 березня 2020 року 1/6 частка).

Згідно інформації про задеклароване/зареєстроване місця проживання від 29 листопада 2022 року всі відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.53-56).

Часиною 3 ст. 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

У постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 638/5001/17 (провадження № 61-18650св20) зроблено висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Оскільки квартира є приватною власністю, то належними відповідачами є співвласники, кожен з яких в силу належності квартири на праві спільної часткової власності відповідає відповідно до своєї частки у спільному майні, так як іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 522/7683/13-ц.

Так, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є відповідачами в частині заборгованості, рівній 1/6, що відповідає їх часткам у праві спільної часткової власності на квартиру; ОСОБА_4 - в частині заборгованості, рівній 2/6, що відповідає її частці у праві спільної часткової власності на квартиру.

Тягар утримання майна лежить на співвласниках квартири (стаття 322 ЦК України).

Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, відповідачі свої зобов`язання за наданні послуги належним чином не виконують, внаслідок чого виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 63 897,36 грн, що підтверджується долученими позивачем розрахунками заборгованості за вказаний період (а.с.17-23).

З даного розрахунку вбачається, розрахунок заборгованості із центрального опалення здійснено з жовтня 2015 року, а з гарячого водопостачання - з лютого 2017 року та до 23 лютого 2022 року з урахуванням сплат у лютому 2022 року та з нарахуванням 3 % річних та інфляційної складової від суми боргу за ці періоди.

Доказів про те, що у період з жовтня 2015 року до 23 лютого 2022 року до вищезазначеної квартири не надавалися послуги централізованого опалення та за період з лютого 2017 року до 23 лютого 2022 року не надавалися послуги з постачання гарячої води не надано.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи порушення відповідачами виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, а саме: з послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованість в сумі 63 897,36 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 14 255,09 грн, 3% річних - 6 120,44 грн.

Свого контрозрахуноку щодо основного боргу, інфляційної складової та 3% річних від суми боргу відповідачами не надано.

Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ч. 1 ст. 541 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором (ч. 4 ст. 543 ЦК України).

Позивачем заявлено вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості, проте суд дійшов висновку про стягнення з останніх заборгованості відповідно до їх часток у праві власності на квартиру.

Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, дійшовши до висновку про правомірність заявлених позивачем вимог щодо сум заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, суд вважає, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Однак, в частині вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості в солідарному порядку суд вважає, що така вимога не підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що відповідно до вище вказаного свідоцтва про право власності на житло від 30 жовтня 1997 року, окрім відповідачів, до кола власників входить ОСОБА_6 , якій належить 1/6 частка у кв. АДРЕСА_4 (а.с.65), однак, дана особа не заявлена позивачем та входить до складу відповідачів.

Оскільки, ОСОБА_6 , володіє 1/6 часткою у квартири, вимоги до неї не заявлено, тому суд не вбачає підстав для стягнення її частки від суми загального боргу у розмірі 10 649,56 грн. (63 897,36 :6), інфляційної складової у розмірі 2 375,84 грн. (14 255,09:6) та грн.; 3% річних від суми боргу- 1020,07 грн. (6120,44:6).

Відповідно, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягає стягненню по 1/6 з кожного, з відповідачки ОСОБА_4 - 2/6 частини від основного боргу та інфляційної складової, 3% річних від суми боргу.

Отже, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - до кожного з них, (відповідно до їх часток 1/6) підлягає стягненню сума боргу за надання послуг з центрального опалення та постачання гарячого водовідведення у розмірі 10 649,56 грн (63 897,36х6); інфляційна складова від суми боргу у розмірі 2 375,84 грн (14 255,09:6); 3% річних від суми боргу у розмірі 1 020,04 грн (6 120,44:6).

З відповідачки ОСОБА_4 (відповідно до її частки 2/6) підлягає стягненню сума боргу за надання послуг з центрального опалення та постачання гарячого водовідведення у розмірі 21 299,12 грн (10 649,56х2) грн; інфляційна складова від суми боргу у розмірі 4 751,68 грн (2 375,84х2) грн; 3% річних від суми боргу у розмірі 2040,14 грн (1020,04х2).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень частини 1 статті 141 ЦПК України понесені та документально підтверджені судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог. ТОВ «Євро-Реконструкція» за подання позовної заяви сплачено судовий збір в загальній сумі 2 481,00 грн (а.с. 45).

Таким чином, пропорційно від суми, що підлягає стягненню з відповідачів, на користь позивача підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 1/6 судових витрат в сумі 413,50 грн з кожного, з відповідачки ОСОБА_4 - 2/6 судових витрат у розмірі 827,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 625, 634, 642 Цивільним Кодксом України, статтями 9, 13, 20,26,32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 81, 89, 141, 259, 263-265, 274-279, 354 Цивільного процесуального Кодексу України , суд -

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення в сумі 10 649 (десять тисяч шістсот сорок дев`ять) гривень 56 коп; інфляційну складову боргу в сумі 2 375 (дві тисячі триста сімдесят п`ять) гривень 84 коп, 3 % річних в сумі 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень 04 коп., а всього - 14 045 (чотирнадцять тисяч сорок п`ять) гривень 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір в сумі 413 (чотириста тринадцять) гривень 50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення в сумі 10 649 (десять тисяч шістсот сорок дев`ять) гривень 56 коп; інфляційну складову боргу в сумі 2 375 (дві тисячі триста сімдесят п`ять) гривень 84 коп, 3 % річних в сумі 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень 04 коп, а всього - 14 045 (чотирнадцять тисяч сорок п`ять) гривень 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір в суму 413 (чотириста тринадцять) гривень 50 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення в сумі 10 649 (десять тисяч шістсот сорок дев`ять) гривень 56 коп; інфляційну складову боргу в сумі 2 375 (дві тисячі триста сімдесят п`ять) гривень 84 коп, 3 % річних в сумі 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень 04 коп, а всього - 14 045 (чотирнадцять тисяч сорок п`ять) гривень 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір в суму 413 (чотириста тринадцять) гривень 50 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення в сумі 21 299 (двадцять одна тисяча двісті дев`яносто дев`ять гривень) 12 коп; інфляційну складову боргу в сумі 4 751 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят одна) гривня 68 коп; 3% річних в сумі 2 040 (дві тисячі сорок) гривень 14 коп, а всього - 28 090 ( двадцять всім тисяч дев`яносто) гривень 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір в сумі 827 (вісімсот двадцять сім) гривень 00 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, б. 20, );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий);

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 );

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення складено 27 березня 2023 року.

Суддя А.В. Слободянюк