Справа №461/4774/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

представника відповідача Панюри Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»

(03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154),

в інтересах якого діє адвокат Капля Аліна Степанівна

(03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65, корп. Б, оф. 457)

до

ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»

(04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44, )

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ?

встановив:

Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», в особі представника - адвоката Каплі Аліни Степанівни, звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно прохальної частини позовної заяви, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7613 грн. 83 коп., а також суму понесених судових витрат у розмірі 2481 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник покликається на те, що 17.12.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ТзОВ «Агрофірма «Апостол» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1090/18-Т/ЛВС, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Тойота», р/н НОМЕР_1 . 26.03.2019 року у місті Львові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля «Тойота», р/н НОМЕР_1 та автомобіля «Сетра», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Тойота» р/н НОМЕР_1 , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія автомобіля «Сетра», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АМ/4183743 виданим ПрАТ «УСК Княжа» та який діяв на момент ДТП - 26.03.2019 року. Відповідно до постанови Галицького районного суду міста Львова по справі № 461/2244/19 від 12.04.2019 року, винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Сетра», д.н.з. НОМЕР_2 . 15.04.2019 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» розрахувало суму страхового відшкодування по даній страховій справі на підставі рахунку-фактури № ДМ00003091 від 28.03.2019 року ТзОВ «Агрофірма «Апостол». Згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту №1090/18-Т/ЛВС від 17.12.2018 року, на підставі страхового акту № 006.00469919-1 від 15.04.2019 року, заяви про страхове відшкодування, розрахунку та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Тойота» р/н НОМЕР_1 , склав 48021 грн. 69 коп. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору добровільного страхування від 17.12.2018 року, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало потерпілому власнику транспортного засобу «Тойота», р/н НОМЕР_1 , витрати на ремонт автомобіля у розмірі 48021 грн. 69 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 9998419 від 17.04.2019 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Сетра», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована ПрАТ «УСК «Княжа» за полісом № АМ/4183743 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось до ПрАТ «УСК «Княжа» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на суму 48021 грн. 69 коп., у відповідь на яку останнє здійснило виплату у розмірі 40407 грн. 86 коп. Відтак, невідшкодованою залишилася сума у розмірі 7613 грн. 83 коп., у зв`язку з чим, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 22.09.2022 року відкрито провадження у вищезазначеній справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

12.12.2022 року від відповідача надійшло клопотання про залучення до розгляду Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а також клопотання про витребування в останньої належним чином завірених копій документів, які були підставою для ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодувати ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в порядку суброгації 40407 грн. 86 коп.

У судовому засіданні 18.01.2023 року вищезазначені клопотання відповідача задоволено.

14.02.2023 року від Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надійшли письмові пояснення. Згідно наведених пояснень, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору вказує, що розмір страхового відшкодування визначався на підставі претензії позивача та наданого розрахунку-фактури № ДМ00003091 від 28.03.2019 року ТзОВ «Сервісний центр «Діамант», з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який було розраховано згідно «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів». З урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,23) на складові, що підлягають заміні, розмір страхового відшкодування склав - 40407 грн. 86 коп., які було відшкодовано ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування». У зв`язку з наведеним ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було виконано обов`язок з виплати страхового відшкодування у повному обсязі. Також, на виконання ухвали суду від 18.01.2023 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору надійшли завірені копії документів, які були підставою для ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодувати ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в порядку суброгації 40407 грн. 86 коп.

У судове засідання 13.03.2023 року, представник позивача не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Згідно позовної заяви, розгляд справи просила проводити у відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечила у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю, у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі. Зокрема, просила врахувати, що позивач отримав відповідне відшкодування, а вимоги до відповідача пред`явлені безпідставно.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання не з`явився, згідно наявних у матеріалах справи письмових пояснень, просив проводити розгляд справи у його відсутності.

З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що сторона позивача та відповідача висловили своє відношення до даного позову, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та доводи сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку, виходячи з наведених нижче доводів та мотивів.

Судом встановлено, що 17.12.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ТзОВ «Агрофірма «Апостол» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1090/18-Т/ЛВС, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Тойота», р/н НОМЕР_1 .

26.03.2019 року у місті Львові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля «Тойота», р/н НОМЕР_1 та автомобіля «Сетра», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Тойота», р/н НОМЕР_1 , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія автомобіля «Сетра», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АМ/4183743 виданий ПрАТ «УСК Княжа» та який діяв на момент ДТП - 26.03.2019 року.

Постановою Галицького районного суду міста Львова у справі № 461/2244/19 від 12.04.2019 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Сетра», д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом . Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, вказано, що з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає повторному доведенню.

Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю майну третьої особи.

27.03.2019 року ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку, оскільки відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №1090/18-Т/ЛВС від 17.12.2018 року, предметом такого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки засобу «Тойота», р/н НОМЕР_1 .

Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» даний випадок кваліфікувало як страховий та розрахувало суму страхового відшкодування у даній страховій справі на підставі рахунку-фактури № ДМ00003091 від 28.03.2019 року ТзОВ «Агрофірма «Апостол». Сума страхового відшкодування становила 48021 грн. 69 коп. та була перерахована страхувальнику.

Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Сетра», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована ПрАТ «УСК «Княжа» за полісом № АМ/4183743 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось до ПрАТ «УСК «Княжа» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на суму 48021 грн. 69 коп., у відповідь на яку останнє здійснило виплату у розмірі 40407 грн. 86 коп.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). З врахуванням цього висновку Верховний Суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав вищезазначений правовий висновок та визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за фактом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець.

Згідно ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного встановлено, що загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Тойота», р/н НОМЕР_1 склала 48021 грн. 69 коп., з яких 40407 грн. 86 коп. було відшкодовано Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», а різниця між фактичним збитком та виплаченою сумою страхового відшкодування у розмірі 7613 грн. 83 коп. підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

З досліджених та перевірених судом письмових доказів наданих позивачем на підтвердження заявлених ним вимог, вбачається, що такі отримані у порядку встановленому Законом, мають безпосереднє відношення до обставин справи та доводять покликання позивача на зазначені вище встановлені судом обставини, а тому зазначені вище докази беруться судом до уваги, як належні та допустимі.

В свою чергу, відповідач та його представник у процесі судового розгляду не подали суду належних доказів на спростування вимог позивача. Крім того, доводи представника відповідача стосовно безпідставності позову спростовуються наведеними вище обставинами справи та зазначеними мотивами.

Виходячи з вищенаведених доводів та мотивів, оцінюючи в цілому докази по справі, беручи до уваги наведені встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги звернені до відповідача є обґрунтованими та підтверджуються належними і допустимими доказами у справі, оскільки обов`язок виплати відшкодування за наслідками ДТП, яка мала місце 26.03.2019 року покладений саме на відповідача, а тому наявні законні підстави для задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, ?

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7613 грн. 83 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2480 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ? Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування»

(03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154),

представник позивача ? адвокат Капля Аліна Степанівна

(03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65, корп. Б, оф. 457)

Відповідач ? ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 )

представник відповідача - адвокат Панюра Надія Федорівна

(АДРЕСА_2)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія

«Княжа Вієнна Іншуранс Груп»

(04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44, )

Повний текст рішення складено 20 березня 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький