Справа № 288/681/23
Провадження № 2/288/188/23
01 травня 2023 року. смт.Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Рудник М. І.,
за участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Попільнянська селищна рада, Житомирського району, Житомирської області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Попільнянська селищна рада, Житомирського району, Житомирської області (далі Третя особа) про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком в якому з врахуванням уточнених позовних вимог /а.с.29-31/ вказує, що вона на підставі договору про поділ нерухомого майна від 11 травня 2021 року, укладеного між нею та ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .
До укладення договору про поділ житлового будинку, 1/2 його частка належала Позивачу на підставі договору дарування від 11 грудня 1997 року. Проте, після поділу житлового будинку, адреса виділеної Позивачу частини залишилась АДРЕСА_1 , а виділеній частині іншого співвласника житлового будинку ОСОБА_3 присвоєно адресу АДРЕСА_2 .
В результаті поділу, за адресою вже виділеного Позивачу житлового будинку, помилково залишено реєстрацію місця проживання внука ОСОБА_3 ОСОБА_4 , Відповідача по справі, який на даний час в іншій частині будинку не проживає і місце знаходження його не відоме.
Маючи намір зняти з реєстрації місця проживання Відповідача, Позивач звернулась до Центру надання адміністративних послуг Попільнянської селищної ради, проте їй було відмовлено у прийнятті її заяви, із тих мотивів, що в державі запроваджено воєнний стан, і зняти Відповідача з реєстрації вони не можуть так як він являється особою призовного віку.
Зазначені обставини, а саме реєстрація Відповідача за адресою розташування належного їй майна, є перешкодою для Позивача у користування та розпорядженні належним їй житловим будинком.
На підставі вищевикладеного Позивач просить усунути перешкоди в користуванні житловим будинком, який розташований в АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користуватися даним житловим будинком.
Ухвалою суду від 17 березня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, 01 травня 2023 року надав до суду заяву в якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримав.
Відповідач в судові засідання 19 квітня 2023 року та 01 травня 2023 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів.
Відповідно до Судових викликів № 288/681/23/5037/2023 вих. від 03 квітня 2023 року та № 288/681/23/5820/23 вих. від 19 квітня 2023 року, розміщених на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, Відповідач ОСОБА_4 , був повідомлений про судові засідання, які відбудуться 19 квітня 2023 року о 11.30 годині та 01 травня 2023 року о 10.00 годині.
Представник Третьої особи - Попільнянської селищної ради, Житомирського району, Житомирської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, 28 квітня 2023 року надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.
Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно частини четвертої статті 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статей 274-279 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно договору дарування від 11 грудня 1997 року, ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у дар, жилий будинок, що знаходить у АДРЕСА_1 , який складається з однієї другої ідеальної частки. /а.с.7/
Як вбачаються з договору про поділ нерухомого майна від 11 травня 2021 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 домовились про поділ у натурі належного їм на праві спільної часткової власності житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.8-9/
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 15 червня 2021 року на підставі договору про поділ нерухомого майна від 11 травня 2021 року та наказу «Про присвоєння, зміну, коригування адреси об`єкта нерухомого майна», приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Мітніцьким Ю.Г. прийнято рішення про реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.10/
Наказом відділу капітального будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства Попільнянської селищної ради від 24 травня 2021 року № 11-А «Про присвоєння, зміну, коригування адреси об`єкта нерухомого майна», розглянувши заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з метою впорядкування адресної нумерації об`єктів забудови, наказано для поділу об`єкта нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 112.1 кв.м., що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та розташований за адресою: АДРЕСА_1 , присвоїти адресу: - блокованому будинку загальною площею - 63.8 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що належить ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . /а.с.11/
Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, виданої виконавчим комітетом Попільнянської селищної ради 11 січня 2023 року за № 10-05/15, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . /а.с.12/
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Позивач звернулася до суду з позовом про визнання Відповідача таким, що втратив право користування належним їй будинком з тих підстав, що реєстрація його місця проживання за адресою розташування її майна є здійснена помилково, в результаті поділу нерухомого майна та є перешкодою для неї у користуванні та розпорядженні належним їй житловим будинком.
Спір правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) та Житловим кодексом Української РСР (далі ЖК УРСР).
Відповідно до статті 9 ЖК УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Статтею 72 ЖК УРСР визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
В статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно статтями 317, 319, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною першої 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено частиною першою статті 391 ЦК України.
В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності.
Підстави втрати права користування житлом визначені статтею 405 ЦК України. Відповідно до зазначеної норми Закону, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Зі змісту вказаної статті, а також статті 64 ЖК УРСР, яка дає визначення поняття «член сім`ї» вбачається, що необхідною умовою існування права на користування житлом власника є спільне проживання членів сім`ї з власником житла та ведення спільного господарства.
Статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до пункту 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова № 5), під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме: від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Пунктом 39 Постанови № 5 роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Судом встановлено, що реєстрація Відповідача в належному Позивачу житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , є помилковою та виникла в результаті договору поділу нерухомого майна та присвоєння майну адреси, Відповідач не є членом сімї власника, в будинку не проживає та місце його перебування не відоме.
З врахуванням вищенаведеного, встановлених фактичних обставин справи та наданих доказів, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову про визнання Відповідача таким, що втратив право користуватися житловим будинком, оскільки відсутні правові підстави для збереження подальшої реєстрації Відповідача за вказаною адресою, а її наявність створює перешкоди Позивачу у здійсненні її права володіння та розпорядження майном.
Пунктом 6 частини першої статті 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» визначено, що орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до підпункту 2 пункту 50 «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)», затвердженого постановою КМУ від 22 лютого 2022 року № 265, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується).
Таким чином, визнання Відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є достатньою підставою для зняття його з реєстрації та внесення змін до реєстру територіальної громади.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1073.60 гривень /а.с.16/, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.
Керуючись статтею 41 Конституції України; Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»; статтями 9, 64, 72, 150 ЖК Української РСР; статтями 15, 16, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Попільнянська селищна рада, Житомирського району, Житомирської області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні житловим будинком, який розташований в АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користуватися даним житловим будинком.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1073.60 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник