Справа № 503/44/23
Провадження № 2/503/132/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

встановив:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на ті обставини, що 30.12.2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , з яким мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею. На даний час відповідач проживає окремо. Позивач вказує, що вона не працює, оскільки доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. Відповідач працевлаштований та має заробітну плату значного розміру. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

20.01.2023 року ухвалою суду (а.с.16) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Одночасно роз`яснено відповідачам їх право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.

07.03.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 02.03.2023 року (а.с.30-33), в якому відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає частково та погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку, оскільки на даний час він сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини свого заробітку щомісячно, винаймає житло в м. Подільську, де на даний час знаходиться місце його роботи, та сплачує орендну плату, крім того самостійно регулярно надає матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, допомагає у придбанні одягу та продуктів харчування. Відзначає, що зазначене позивачем у змісті позовної заяви твердження про те, що ним отримується заробітна плата значного розміру є помилковим, а самих доказів останнього позивачем не надано.

07.04.2023 року ухвалою суду строк підготовчого провадження у даній справі був продовжений на тридцять днів.

14.04.2023 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Мартинюк Ю.М. не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового засідання були своєчасно повідомлені належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, що підтверджують відповідні розписки адвоката Мартинюка Ю.М. про отримання ним 24.04.2023 року судової повістки про виклик. При цьому, 01.05.20233 року від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про підтримання позовних вимог та проведення судового засідання за його відсутності і відсутності позивача. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 8 п.1, 13 ст. 128 ЦПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, про що свідчить довідка про доставку 24.04.2023 року повідомлення у додаток «Viber», а також довідка від 24.04.2023 року про доставку електронного листа із судовою повісткою про його виклик на електронну адресу останнього, зазначену ним в змісті відзиву на позовну заяву на виконання вимог пункту 2 ч.3 ст. 178 ЦПК України.Таке повідомлення позивача відповідає правовій позиції висловленій Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїй постанові від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-3069св21). Відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.

Сторони з 30.12.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 виданого Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 30.12.2017 року, актовий запис № 325 (а.с.9).

Від зазначеного вище шлюбу сторони мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 19.05.2020 року, актовий запис № 66 (а.с.10).

На даний час сторони проживають окремо, а малолітня дочка проживає разом із позивачем ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання позивача ОСОБА_1 виданим Кодимським районним сектором ГУ ДМС України в Одеській області від 27.01.2018 року № 5134-1 (а.с.6) та довідкою про реєстрацію місця проживання малолітньої ОСОБА_4 виданою виконавчим комітетом Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області від 19.05.2020 року № 25 (а.с.11), а також відзначалось в позовній заяві позивачем ОСОБА_1 і не заперечувалось у відзиві на позовну заяву відповідачем ОСОБА_2

23.01.2023 року Кодимським районним судом Одеської області, за заявою заявника ОСОБА_1 , у справі № 503/45/23 було видано судовий наказ, згідно якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач ОСОБА_2 працевлаштований, працює в Подільському районному управлінні поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області на посаді слідчого відділу, що підтверджується відповідною довідкою Подільського РУП ГУНП в Одеській області № 66/2627 від 01.03.2023 року.

Нормативно-правове обґрунтування:

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Відповідно до ч.2 і 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1-2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Висновки суду

- щодо обґрунтованості пред`явлення позовних вимог:

Відповідно до ст. 12 і 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Положеннями частин 1-3 статті 13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положенням ч.2-3 ст. 83 ЦПК України встановлено процесуальний обов`язок позивача подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідача разом з поданням відзиву.

Твердження сторін наведені ними у змісті позовної заяви та відзиву на позовну заяву щодо розміру заробітної плати, яку отримує відповідач ОСОБА_2 , не обґрунтовані посиланням на конкретні належні докази

Так позивачем ОСОБА_1 , за умов відсутності в неї доказів про заробітну плату та/або дохід відповідача ОСОБА_2 , до позовної заяви не додано клопотання про витребування від Головного управлінням ДПС в Одеській області відповідних відомостей про доходи та/або від Головного управлінням Національної поліції в Одеській області відомостей про заробітну плату, у відповідності до положень ст. 84 ЦПК України.

Натомість відповідач ОСОБА_2 до поданого відзиву на позовну заяву також не додав доказів про розмір своєї заробітної плати та/або дохід за відомостями Головного управлінням ДПС в Одеській області та/або Головного управлінням Національної поліції в Одеській області.

Положеннями частин 1-3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В свою чергу ч.4 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ураховуючи вище зазначене та приймаючи визнання відповідачем частини пред`явленої до нього позовної вимоги в розмірі 1/8 частини, то суд вважає, що заявлена позовна вимога підлягає частковому задоволенню в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, що дорівнює половині розміру аліментів між розміром, який позивач заявила у своєму позові ( частина), та розміром, який відповідач визнав у своєму відзиві на позовну заяву (1/8 частина). В свою чергу інша частина заявленої позовної вимоги є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

- щодо судових витрат:

Позивач на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Суд враховує часткове визнання позову (в розмірі 1/8 частини) відповідачем до початку розгляду справи по суті, у зв`язку з чим на виконання вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 50 відсотків судового збору, яка підлягала сплаті за подання до суду позовної заяви майнового характеру, тобто 536,8 грн (1073,6 грн / 100 % Х 50 % = 536,8 грн).

Однак, на підставі пункту 3 ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що частина від заробітку (доходу) платника аліментів дорівнює 100 % заявлених позовних вимог, а 1/8 частина від заробітку (доходу) платника аліментів дорівнює 50 % заявлених позовних вимог, то 1/6 частина від заробітку (доходу) платника аліментів дорівнює 75 % заявлених позовних вимог). У зв`язку з чим із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 75 % від 536,8 грн судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, тобто 402,6 грн (536,8 грн / 100 % Х 75 % = 402,6 грн).

Керуючись ст. 223, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 79, 80, 84 СК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 , до ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 , про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) платника аліментівщомісячно, починаючи з 12.01.2023 року, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні іншої частини позовної вимоги відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 402 (чотириста дві) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко