Справа № 216/4973/22
провадження №2/216/960/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Хомик І.І.

за участю секретаря судового засідання Губської Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом представника позивача - адвоката Лисенко Дмитра Вячеславовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» до ОСОБА_1 про витребування майна (предмету лізингу) з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Лисенко Д.В. звернувся до Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» (далі ТОВ «Авентус Лізинг») до ОСОБА_1 про витребування майна (предмету лізингу) з чужого незаконного володіння.

Позов обґрунтований тим, що 25 листопада 2020 року між сторонами було укладено договір фінансового лізингу № КВ-903, за умовами якого лізингодавець набув у власність і передав на умовах фінансового лізингу в платне володіння та користування з правом викупу майно (об`єкт лізингу), а лізингоодержувач зобов`язався прийняти об`єкт лізингу та сплатити лізингові та інші платежі відповідно до умов договору. Позивач виконав свої зобов`язання своєчасно, належним чином, та в повному обсязі, зокрема, придбав предмет лізингу, а саме: автомобіль марки PEUGEOT 308, VIN код НОМЕР_1 , рік випуску 2015. Вартість об`єкта лізингу з ПДВ, на дату укладення договору склала 350 948,24 грн. Разом з тим, відповідач не виконував визначений договором графік сплати платежів, чим порушив умови договору фінансового лізингу.

29.09.2022 ТОВ «Авентус Лізинг» засобами поштового зв`язку повідомив відповідача про усунення порушення за договором фінансового лізингу щодо погашення несплаченої заборгованості у строк до 23:59 год 09.10.2022, однак заборгованість сплачена не була.

Також, 14.10.2022 ТОВ «Авентус Лізинг» засобами поштового зв`язку повідомив відповідача про одностороннє розірвання договору фінансового лізингу з вимогою про повернення об`єкта фінансового лізингу до 17:00 год 24.10.2022, однак відповідач не виконав обов`язку щодо повернення позивачу автомобіля PEUGEOT 308. Посилаючись на вищевикладені обставини представник позивача просив суд задовольнити позов.

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дослідивши всі обставини, викладені в позовній заяві, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Аналогічне визначення договору лізингу міститься у статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (чинний на час укладення договору). Відповідно до статті 1 цього Закону лізингоодержувач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка відповідно до договору фінансового лізингу отримує від лізингодавця об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування.

За частинами другою, третьою статті 20 Закону України «Про фінансовий лізинг» обов`язками лізингодавця є, зокрема: у передбачені договором фінансового лізингу строки передати лізингоодержувачу об`єкт фінансового лізингу у стані, що відповідає призначенню такого об`єкта та умовам договору фінансового лізингу; попередити лізингоодержувача про всі права третіх осіб на об`єкт фінансового лізингу, всі відомі йому особливі властивості та недоліки об`єкта фінансового лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров`я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого об`єкта фінансового лізингу під час володіння та/або користування ним; відповідно до умов договору фінансового лізингу своєчасно та в повному обсязі виконувати передбачені таким договором зобов`язання щодо утримання об`єкта фінансового лізингу, якщо інше не передбачено договором фінансового лізингу; прийняти об`єкт фінансового лізингу у разі розірвання договору фінансового лізингу або в разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу надавалося право володіння та користування об`єктом фінансового лізингу, якщо інше не передбачено договором фінансового лізингу. Лізингодавець може мати також інші права та обов`язки відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 21 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач зобов`язаний, зокрема: у разі якщо об`єкт фінансового лізингу відповідає встановленим договором фінансового лізингу умовам та специфікаціям, прийняти такий об`єкт, володіти та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору фінансового лізингу; відповідно до умов договору фінансового лізингу своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання та експлуатації об`єкта фінансового лізингу, підтримувати його у справному стані; своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі; у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення об`єкта фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу. Лізингоодержувач може мати також інші права та обов`язки відповідно до умов договору фінансового лізингу, цього Закону та нормативно-правових актів, що регулюють відносини фінансового лізингу.

Судом встановлено, що 25 листопада 2020 року між ТОВ «Авентус Лізинг» та ОСОБА_1 було укладено договір фінансового лізингу № КВ-903, відповідно до якого лізингодавець набув у власність і передав лізингоодержувачу на умовах фінансового лізингу в платне володіння та користування з правом викупу майна автомобіль марки PEUGEOT 308, VIN код НОМЕР_1 , рік випуску 2015, номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 350 948,24 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 25.11.2020 ТСЦ № 8044,автомобіль марки PEUGEOT 308, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності ТОВ «Авентус Лізинг» (а.с.18).

Відповідно п. 2.1. договору фінансового лізингу, всі платежі за користування об`єктом лізингу лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця не пізніше за дату та в сумі, які встановлені для їх оплати відповідно до графіка платежів.

Згідно п.п. 9.2.6 вказаного договору у разі закінчення строку фінансового лізингу, а також у разі дострокового припинення договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмету лізингу, повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором фінансового лізингу.

Пунктом 3.3. Загальних умов визначено, що з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі, предмет лізингу вважається таким, що був прийнятим лізингоодержувачем в належному технічному стані та у відповідності до вимог останнього,до лізингоодержувача переходять усі ризики, пов`язані з користуванням та володінням предметом лізингу (в тому числі, але не обмежуючись, відповідальність за збереження, ризик випадкового знищення, втрати, загибелі або випадкового пошкодження предмета лізингу). Лізингоодержувач несе повну цивільно-правову відповідальність та покриває всі витрати, збитки та штрафні санкції, пов`язані з використанням предмета лізингу, в тому числі перед третіми особами (а.с.7-13).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору фінансового лізингу, 29.09.2022 ТОВ «Авентус Лізинг» засобами поштового зв`язку повідомив відповідача про усунення порушення щодо погашення несплаченої заборгованості у строк до 23:59 год 09.10.2022, однак останнім заборгованість сплачена не була (а.с.19-20).

Після цього, 14.10.2022 ТОВ «Авентус Лізинг» засобами поштового зв`язку повідомив відповідача про одностороннє розірвання договору фінансового лізингу з вимогою про повернення об`єкта фінансового лізингу до 17:00 год 24.10.2022, однак відповідачем не було виконано обов`язку повернення позивачу автомобіля PEUGEOT 308 (а.с.21-23).

Відповідно до п. 8.2. Загальних умов лізингодавець має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір (відмовитися від договору) та вилучити об`єкт лізингу у випадку якщо, зокрема лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) та/або інший платіж, передбачений договором, та прострочення оплати становить більше 30 днів з дня настання строку платежу.

Отже, судом встановлено, що відповідач системно не виконував умови договору фінансового лізингу, не сплачував лізингові платежі, на вимогу позивача про повернення об`єкта фінансового лізингу не реагував.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Норма статті 388 ЦК Укрїни передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України. Пунктом 19 вказаної постанови передбачено, що застосовуючи положенняст. 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем виконані умови договору фінансового лізингу, та передано предмет лізингу відповідачу, тоді як останнім не виконано належним чином зобов`язання щодо сплати платежів передбачених умовами договору фінансового лізингу, в результаті чого договір фінансового лізингу було розірвано в односторонньому порядку, добровільно предмет лізингу не повернуто, а отже лізингоодержувач зобов`язаний повернути лізингодавцю майно, а саме предмет лізингу, яким він користувався за вказаним договором, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5264 грн 25 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 525, 526, 527,626, 628, 638, 806 ЦК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», суд

У Х В А Л И В:

Позов представника позивача - адвоката Лисенко Дмитра Вячеславовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» до ОСОБА_1 про витребування майна (предмету лізингу) з чужого незаконного володіння задовольнити.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , та передати власнику товариству з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» автомобіль PEUGEOT 308, 2005 року випуску, номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане 25.11.2020 ТСЦ № 8044, державні номерні знаки, ключі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг»судовий збір у розмірі 5264 грн 25 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.І. Хомик