КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 356/244/22 Головуючий у І-й інстанції - Дудар Т.В.
апеляційне провадження № 22-ц/824/1353/2023 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березанського міського суду Київської області від 05 вересня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2022 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позову вказувала, що заочним рішенням Березанського міського суду Київської області від 30 серпня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки (але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.04.2017 р.

Ухвалою судді Березанського міського суду Київської області від 20 березня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишено без задоволення.

18 грудня 2017 року Березанським міським судом Київської області був виданий виконавчий лист від 30.08.2017 р.

11.01.2018 р. державним виконавцем Березанського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Київської області Бугаєнко М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55509937. Однак, ОСОБА_1 не бажає виконувати свій прямий обов`язок по утриманню дитини до повноліття, постійно намагається у будь-який спосіб ухилитися від сплати аліментів на свою доньку.

Вказувала, що 15.08.2018 р. було закрито ВП № 55509937 згідно з постановою Апеляційного суду Київської області від 23.05.2018 р.

В подальшому, 20.09.2018 року Баришівським районним судом Київської області видано виконавчий лист про стягнення аліментів із ОСОБА_1 на утримання доньки - ОСОБА_3 , починаючи з 19.12.2017 р., проте відповідач не сплачував аліменти, про що свідчить розрахунок № 9 від 09.01.2020. За борги зі сплати аліментів на майно ОСОБА_1 Березанським міським відділом ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) був накладений арешт.

Посилаючись на те, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, присуджені до сплати аліменти умисно затримує, позивач просила суд задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_1 на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів з 05.04.2017 р. по січень 2022 р. у сумі 132 656,13 гривень на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 05 вересня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 05 квітня 2017 року по січень 2022 року у сумі 59 605 грн. 73 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнутоз ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 596 грн. 00 коп. на користь держави.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2022 року дану справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що заочним рішенням Березанського міського суду Київської області від 30.08.2017 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) від доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.04.2017р. (а.с. 4-6).

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 20.03.2018 р. заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в зазначеній цивільній справі залишено без задоволення (а.с. 7-8).

18.12.2017 р. Березанським міським судом Київської області видано виконавчий лист у справі № 356/404/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки (але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) від доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.04.2017р. (а.с. 9).

Постановою державного виконавця Березанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження № 55509937 з примусового виконання виконавчого листа №356/404/17 від 18.12.2017 р., виданого Березанським міським судом Київської області (а.с. 10).

З довідки про неотримання аліментів від 22.05.2018 р. № ВП 55509937, виданої начальником Березанського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області С.М. Іораш, слідує, що ОСОБА_2 не отримувала аліменти із ОСОБА_1 в період з 05 квітня 2017 року по 05 травня 2018 року за виконавчим листом № 356/404/17 від 18.12.2017 р. (а.с. 11).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 21.02.2022 р. №1845 згідно з виконавчим листом № 356/404/17 від 18.12.2017р., заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 05.04.2017 р. по 18.12.2017 р. становить 38 150,56 грн (а.с. 12).

Постановою Апеляційного суду Київської області від 23.05.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, заочне рішення Березанського міського суду Київської області від 30.08.2017 р. скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с. 13).

З матеріалів справи слідує, що 15.08.2018 р. державним виконавцем Березанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55509937 з примусового виконання виконавчого листа № 356/404/17 від 18.12.2017 р. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» та постанови Апеляційного суду Київської області від 23.05.2018 р.

Судом також встановлено, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба в справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації та орган опіки і піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, задоволено. Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 грудня 2017 року (а.с. 14-16).

06.06.2019 р. Баришівський районний суд Київської області видав виконавчий лист з примусового виконання зазначеного рішення у справі № 356/1373/17 (а.с. 17).

Постановою Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року залишено без змін (а.с. 18-23).

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 11.11.2019 р., залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 27.02.2020 р., відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 20.09.2018р. за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 356/1373/17.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №9 від 09.01.2020 р., складеного старшим державним виконавцем Березанського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушнєровою М.І., згідно з виконавчим листом № 356/1373/17 від 06.06.2019 р., виданим Баришівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 19.12.2017 р., до повноліття дитини, розмір заборгованості по аліментах у ОСОБА_1 за період з січня 2018 року по грудень 2019 року становить 179 782,97 грн (а.с. 24-25).

В наявній матеріалах справи довідці про неотримання аліментів від 13.09.2019р. №6084, виданої начальником Березанського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області С.М. Іораш, вбачається, що ОСОБА_2 дійсно не отримувала аліменти від ОСОБА_1 згідно з ВП №55509937 (виконавчий лист № 356/404/17 від 18 грудня 2017 року Березанського міського суду Київської області), за період з 05.04.2017 р. по 15.08.2018 р. ОСОБА_1 кошти не сплачував. Також, згідно з ВП № 59454415 щодо примусового виконання виконавчого листа № 356/1373/17, виданого 06.06.2019 р. Баришівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 грудня 2017 року по 13.09.2019 р. ОСОБА_1 кошти не сплачував (а.с. 26).

З матеріалів справи також слідує, що починаючи з 19 грудня 2017 року боржник працював на підприємстві ТОВ «Логістик Профсервіс», згідно з повідомленням підприємства нарахована за період з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. заборгованість по сплаті аліментів станом на 03.01.2021 р. становить 60 864,55 грн. утриманих, але не перерахованих коштів; боржник працював на підприємстві ТОВ «Дженерал Транс Альянс Логістик», нарахування здійснено за період з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р., згідно наданої інформації підприємством з боржника утримано, але не перераховано стягувачу станом на 31.12.2020 р. - 59 085,99 грн. Заборгованість станом на 31.12.2020р., враховуючи утримані, але не перераховані кошти станом на 31.12.2020 р. становить 105637,88 грн + 60864,55 грн +59085,99 грн = 225 588,42 грн. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 18.01.2021 р. №214 щодо виконавчого листа №356/1373/17 від 06.06.2019 р. (а.с. 30-31).

Відповідно до довідки про сплату аліментів № 8281 від 06.08.2020 р., виданої уповноваженою службовою особою ДВС, ОСОБА_2 отримувала аліменти від ОСОБА_1 за період з 01.02.2020 р. по 31.07.2020 р. згідно з виконавчим листом № 356/1373/17 від 06.06.2019 р. Так, ОСОБА_1 сплатив у березні 2020 року 4 499,95 грн, у квітні 2020 року - 12 202,38 грн (зворотній бік а.с. 31).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 21.02.2022 р. № 1799, виданого начальником Березанського міського відділу ДВС ГТУЮ в Київській області С.М. Іораш, за виконавчим листом № 356/1373/17 від 06.06.2019 р., починаючи з 19 грудня 2017 року, боржник працював на підприємстві ТОВ «Логістик Профсервіс», нарахування за період 01.01.2020 р. по 31.01.2022 р. згідно отриманого звіту даного підприємства за вих. № 21/02-2022-1 від 21.02.2022 р. борг утримано повністю; боржник працював на підприємстві ТОВ «Дженерал Транс Альянс Логістик», нарахування за період з 01.12.2019 р. по 31.01.2022 р., згідно з надісланим звітом № від 26.01.2022р. з даного підприємства, заборгованість відносно боржника ОСОБА_1 утримана та перерахована в повному обсязі (а.с. 34-35).

Матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звертався до Деснянського районного суду м. Києва із клопотанням про зупинення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 59454415 на час розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування стягнення аліментів на утримання онуки, у задоволенні якого ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.03.2021 р. відмовлено (а.с. 36). 27.05.2021 р. Деснянський районний суд м. Києва постановив ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування стягнення аліментів на утримання онуки без розгляду (а.с. 37-38).

В постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України).

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України).

Верховний Суд України зробив два правових висновки щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі N 6-81цс13 та від 01 жовтня 2014 року у справі N 6-149цс14, і саме таким порядком обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів керувався суд першої інстанції при ухваленні рішення. При цьому суд застосував частину другу статті 196 СК України та зменшив розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

У пізніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі N6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі N 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі N 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі N 6-300цс16 Верховний Суд України відступив від правової позиції щодо застосування частини першої статті 196 СК України та змінив порядок обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів, зазначивши, що неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, тому й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. З урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

При визначенні розміру пені за прострочення сплати аліментів Велика Палата Верховного Суду проаналізувала норми чинного законодавства у сфері сімейних правовідносин.

Відповідно до Закону України від 26 квітня 2001 року N 2402-III "Про охорону дитинства" у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, він визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

За змістом ч.2 статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.

Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини.

У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

Ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що ОСОБА_1 за заочним рішенням Березанського міського суду Київської області від 30 серпня 2017 року та за рішенням Баришівського районного суду Київської області від 20 вересня 2018 року був зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, наявність якої підтверджена належними доказами, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, оскільки обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується з висновоком суду про те, що відповідачем не надано належних та достовірних доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Колегія суддів погоджується з розрахунком розміру неустойки (пені), зробленим позивачем, вказаний розрахунок відповідачем не спростований та сумнівів у колегії суддів не викликає.

Сукупний розмір нарахованих ОСОБА_1 до сплати аліментів, складає 436 500,9 грн, а сплачена ним сума аліментів станом на січень 2022 року (за спірний період, за який просить стягнути пеню ОСОБА_2 ) склала 376 895,17 грн. Отже, різниця між нарахованими і сплаченими сумами становить 59 605, 73 грн.

Виходячи із приписів ч. 1 ст.196 СК України та приймаючи до уваги правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що розмір пені за прострочення сплати аліментів має бути не більшим за 100 відсотків заборгованості, а отже, в даному випадку, складє 59 605,73 грн.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач надала суду належні докази на підтвердження виникнення заборгованості зі сплати аліментів з вини відповідача як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду.

Заперечуючи проти даного позову відповідач ОСОБА_1 не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій, не подав відзиву на позовну заяву, не надав заперечень проти позову чи доказів на спростування позиції позивача, не навів обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, зібраним по справі доказам надав належну правову оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного рішення суду, в поданій апеляційній скарзі апелянтом були викладені обставини справи, встановлені рішенням суду, в той час як предметом розгляду даної справи є стягнення пені за прострочення сплати аліментів, розмір якої відповідачем не оспорювався, заперечень щодо розрахунку суми пені, яку просить стягнути позивач, відповідачем надано не було, як і не було надано жодних контррозрахунків.

Керуючись ст.ст.367, 374,375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 05 вересня 2022 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: