Номер провадження 2/756/245/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участю секретаря - Кирилова А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛП», ОСОБА_4 , про визнання права власності на нерухоме майно та стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач у грудні 2020 року через свого представника звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів, у якому з урахуванням уточнення просив: визнати право власності за ним, громадянином Королівства Норвегія ОСОБА_1 , на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 13/03/59 від 13.03.2017 недійсним в частині покупця, та перевести права покупця за Договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 13/03/59 від 13.03.2017 на позивача; визнати Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 13/03/60 від 13.03.2017 недійсним в частині покупця, та перевести права покупця за Договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 13/03/60 від 13.03.2017 на позивача; змінити рішення Державного реєстратора - приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кондратенко Олени Володимирівни - про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.10.2019, індексний номер 49276082 в частині власника майнових прав на об`єкт нерухомого майна; змінити рішення Державного реєстратора - приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кондратенко Олена Володимирівни - про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.11.2019, індексний номер 49485973 в частині власника майнових прав на об`єкт нерухомого майна; зобов`язати відповідача ОСОБА_2 повернути позивачу суму безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 34 141,89 грн, а також зобов`язати відповідача ОСОБА_3 повернути позивачу суму безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 22 193,71 грн.

У обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 27 квітня 2013 року між ним та третьою особою ОСОБА_4 був укладений шлюб на території України. Після одруження позивач із дружиною переїхали до Королівства Норвегія на постійне місце проживання, де і продовжували проживати станом на дату подання позовної заяви.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками його дружини ОСОБА_4 , у зв`язку з чим протягом 2015-2016 року позивач прийняв рішення інвестувати власні грошові кошти через відповідача ОСОБА_2 у придбання об`єктів нерухомого майна у місті Київ з метою періодичного проживання. Враховуючи доброзичливі відносини з відповідачами, а також неможливість постійного перебування на території України, позивач доручив відповідачу ОСОБА_2 здійснити дії з пошуку об`єктів нерухомого майна для реалізації мети інвестування позивача.

Сторонами було обумовлено, що інвестором (покупцем) об`єкта нерухомого майна є позивач, який особисто перераховує грошові кошти у повному розмірі вартості його придбання на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 для оплати вартості обраного позивачем об`єкту нерухомого майна згідно законодавства України, а відповідач ОСОБА_2 вчиняє дії для забезпечення оформлення майнових прав на об`єкти нерухомого майна позивача. При цьому, єдиним власником (покупцем) об`єктів нерухомості є саме позивач, а відповідач ОСОБА_2 вчиняє необхідні дії для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості на ім`я позивача згідно вимог чинного законодавства України.

Під час одного із візитів до міста Київ у 2017 році позивач погодив придбання двох об`єктів нерухомого майна, які розташовані у житловому комплексі « Obolon Residence » за адресою: АДРЕСА_1 для реалізації мети інвестування, а саме: квартира № 59 площею 31 кв.м. на 10 поверсі житлового будинку та квартира № 60 площею 79.6 кв.м. на 10 поверсі житлового будинку.

Отримавши від відповідача ОСОБА_2 інформацію щодо необхідності оплати вартості вказаних квартир частково, тобто окремими платежами, позивач у період з 27 березня 2017 року по 09 листопада 2017 року включно здійснив перерахування відповідачу ОСОБА_2 грошових коштів на загальну суму 149 500,00 Євро.

Позивач акцентує увагу, що вказані грошові кошти у розмірі 149 500,00 Євро, які він особисто перераховував протягом 2017 року на поточний рахунок відповідача ОСОБА_2 не були спільного сумісною власністю позивача та його дружини з причини, що такі грошові кошти позивач отримав на підставі Договору про рамкову кредитну угоду Організаційний номер 985621551, який був укладений особисто позивачем із банківською установою DNB 15 березня 2016 року. Після отримання відповідної суми позики від DNB на особистий рахунок позивача, останній невідкладно здійснював перерахування такої суми на поточний рахунок відповідача за спільною домовленістю. Підтвердженням того, що вказані кошти є особистою власністю позивача, є те, що з метою належного виконання позичальником умов Кредитного договору, він надав позикодавцю у розпорядження іпотеки житловий будинок, який належить останньому на особистій приватній власності, оскільки придбаний у 2005 році до шлюбу з третьою особою ОСОБА_4 .

Однак, у листопаді 2019 року позивачу стало відомо, що 17 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В. було зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, 30 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В. було зареєстроване право власності за відповідачем ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 .

Позивач вказує, що не був обізнаним, що в результаті укладення договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, тобто до прийняття житлового будинку в експлуатацію та державної реєстрації права власності, особа покупця автоматично стає власником речових прав на об`єкт нерухомості на підставі такого договору після прийняття житлового будинку в експлуатацію та його державної реєстрації за продавцем. Вказаний факт не був доведений відповідачами до відома позивача.

Посилаючись на вищевказане, позивач вважає, що саме він є реальним власником квартир АДРЕСА_1 , проте відповідачі протиправно зареєстрували не себе право власності на вказані квартири, що і стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав.

Також додає, що продавець спірних квартир ТОВ «АЛП» повернув частину вартості придбання майнових прав на поточний рахунок відповідача ОСОБА_2 у сумі 34 141,89 грн, а на поточний рахунок відповідача ОСОБА_3 у сумі 22 193,71 грн. Вказані грошові кошти позивач вбачає правильним стягнути з відповідачів на свою користь.

За вищевказаним позовом ухвалою суду від 11 січня 2021 року відкрито загальне позовне провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених в уточненій позовній заяві.

Представники відповідачів у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просили відмовити у повному обсязі у зв`язку з тим, що позов спрямований на те, щоб неправомірно позбавити їхніх довірителів права власності на майно. Пояснювали, що грошові кошти, за які відповідачами придбане спірне нерухоме майно, перераховувалися останнім на рахунок від їхньої доньки (третьої особи ОСОБА_4 ) та її чоловіка (позивача), що були їхньою спільною сумісною власністю подружжя та надавалися відповідачам, як безповоротна фінансова допомога. Даними коштами відповідачі розпоряджалися на власний розсуд, але з відома позивача та третьої особи була придбана житлова нерухомість для того, щоб сім`я доньки з позивачем та двома онуками мали змогу приїжджати до м. Києва та проживати там. Будь-яких договорів чи домовленостей з позивачем про реєстрацію права власності на квартири на ім`я останнього не було.

Представник третьої особи ТОВ «АЛП» у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав письмові пояснення суду, що його довірителем ТОВ «АЛП» виконано умови Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 13/03/59 від 13.03.2017 та Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 13/03/60 від 13.03.2017 у повному обсязі, здійснено всі необхідні дії та передано всі необхідні документи для реалізації відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права на реєстрацію права власності на квартиру. Щодо тверджень позивача повідомляє, що у ТОВ «АЛП» відсутні будь-які зобов`язання перед позивачем щодо передачі (продажу і т.д.) будь-яких приміщень, які знаходяться в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_8 .

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала письмові пояснення суду, в яких зазначила, що разом з позивачем надавала своїм батькам - відповідачам грошові кошти на придбання ними власного нерухомого майна. Будь-яких договорів чи домовленостей з позивачем про реєстрацію права власності на квартири на ім`я останнього не було.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

13 березня 2017 року на підставі форвардного контракту № 3601-А, укладеного між ТОВ «АЛП» та ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «АКЕРС ІНВЕСТ», було придбано за 702 168,96 грн базовий актив: майнові права на одну квартиру, яка стане об`єктом багатоповерхового будинку, в об`єкті будівництва «Будівництво торгово-розважального комплексу з житловим будинком з вбудовано-прибудованими приміщеннями на АДРЕСА_8 », базовим активом якого були майнові права на квартиру з наступними технічними попередні (проектні) характеристики: будівельний номерами 59 загальна проектна площа 31,94 кв.м., розташоване на 10 поверсі в Об`єкті капітального будівництва за будівельною (проектною) адресою: АДРЕСА_8 .

Того ж дня, 13 березня 2017 року між ТОВ «АЛП» та відповідачем ОСОБА_2 на виконання Форвардного контракту № 3601-А, придбаного ОСОБА_2 за результатами публічного аукціону, проведеного Товарною Біржею «ПЕРСПЕКТИВА- КОММОДІТІ» на підставі Договору купівлі продажу деривативу № 36313-А укладено Договір № 13/03/59 купівлі-продажу майнових прав на квартиру.

Додатковим Договором № 1 від 09.10.2019 до Договору № 13/03/59 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 13.03.2017 було змінено предмет Договору, Порядок передачі майнових прав, доповнено розділ 4 Договірну ціну та порядок розрахунків.

16 жовтня 2019 року відповідачу ОСОБА_2 передано об`єкт нерухомості згідно Акту № 15/10/59 від 16.10.2019 приймання-передачі Об`єкта нерухомості (майнових прав на об`єкт нерухомості) до Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 13/03/59 від 13.03.2017. Також ОСОБА_2 передано повний пакет документів, необхідний для реєстрації права власності на квартиру.

Предметом Договору № 13/03/59 є Майнові права на об`єкт нерухомості. Згідно п. 2.2. Договору об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним Договором, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_8 , а саме квартира будівельний № 59, поверх 10, кількість кімнат 1 (одна), загальною проектною площею 31,94 кв.м.

Згідно п. 4.1 Договору № 13/03/59, загальна вартість майнових прав на об`єкти нерухомості складала 702 168,96 гривень.

Відповідно до п. 4.2 Договору № 13/03/59 з урахуванням Додаткового договору від 09.10.2019, повна вартість майнових прав на зазначені нежитлові приміщення була сплачена ОСОБА_2 продавцю ТОВ «АЛП» 16.10.2019.

Окрім того, 13.03.2017 на підставі форвардного контракту № 3600-А, укладеного між ТОВ «АЛП» та ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «АКЕРС ІНВЕСТ», було придбано за 1 276 424,10 грн базовий актив: майнові права на одну квартиру, яка стане об`єктом багатоповерхового будинку, в об`єкті будівництва «Будівництво торгово-розважального комплексу з житловим будинком з вбудовано-прибудованими приміщеннями на АДРЕСА_8 », базовим активом якого були майнові права на квартиру з наступними технічними попередні (проектні) характеристики: будівельний номерами 60 загальна проектна площа 80,43 кв.м., розташоване на 10 поверсі в Об`єкті капітального будівництва за будівельною (проектною) адресою: АДРЕСА_8 .

Того ж дня, 13 березня 2017 року між ТОВ «АЛП» та відповідачем ОСОБА_3 на виконання Форвардного контракту № 3600-А, придбаного ОСОБА_3 за результатами публічного аукціону, проведеного Товарною Біржею «ПЕРСПЕКТИВА- КОММОДІТІ» на підставі Договору купівлі продажу деривативу № 36312-А укладено Договір № 13/03/60 купівлі-продажу майнових прав на квартиру.

Додатковим Договором № 1 від 23.10.2019 до Договору № 13/03/60 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 13.03.2017 було змінено предмет Договору, Порядок передачі майнових прав, доповнено розділ 4 Договірну ціну та порядок розрахунків.

29 жовтня 2019 року відповідачу ОСОБА_3 передано об`єкт нерухомості згідно Акту № 30/10/60 від 29.10.2019 приймання-передачі Об`єкта нерухомості (майнових прав на об`єкт нерухомості) до Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 13/03/59 від 13.03.2017. Також ОСОБА_3 передано повний пакет документів, необхідний для реєстрації права власності на квартиру.

Предметом Договору № 13/03/60 є майнові права на об`єкт нерухомості. Згідно п. 2.2. Договору № 13/03/60 об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним Договором, є об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_8 , а саме квартира будівельний № 60, поверх 10, кількість кімнат 2 (дві), загальною проектною площею 80,43 кв.м.

Згідно п. 4.1 Договору № 13/03/60, загальна вартість майнових прав на об`єкти нерухомості складала 1 276 424,10 гривень.

Відповідно до п. 4.2 Договору № 13/03/60 з урахуванням Додаткового договору від 23.10.2019, повна вартість майнових прав на зазначені нежитлові приміщення була сплачена ОСОБА_3 продавцю ТОВ «АЛП» 28.10.2019.

У відповідності до Договорів купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 13/03/59 від 13.03.2017 та № 13/03/60 від 13.03.2017, сторони підтверджують: вони не визнані недієздатними чи обмежено дієздатними; укладення договору відповідає їхнім інтересам; волевиявлення щодо укладання та виконання Договору є вільним, усвідомленим та відповідає їхній внутрішній волі; умови Договору зрозумілі та відповідають домовленості між сторонами: договір не приховує іншого правочину і спрямований на настання наслідків, які обумовлені ним; договором зафіксовано всі істотні умови, необхідні для Договору даного виду.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до преамбули Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Разом з тим, частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 331 ЦК України встановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Частиною 3 ст. 331 ЦК України визначено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності або спеціального майнового права на нього відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.10.2019 приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В. відповідачем ОСОБА_2 була подана заява щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , та наступні документи: Договір № 13/03/59 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 13.03.2017, Додатковий договір № 1 до Договору № 13/03/59 від 13.03.2017 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 09 жовтня 2019 року; довідка про 100% оплату ТОВ «АЛП» № 389 від 16.10.2019, Акт № 15/10/59 приймання-передачі Об`єкта нерухомості (майнових прав на об`єкт нерухомості) до Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 13/03/59 від 13.03.2017, складений 16.10.2019, Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 від 01.10.2019, Розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про присвоєння поштової адреси № 531 від 24.10.2018, Витяг з переліку інвесторів в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку від 16 жовтня 2019 року, Квитанції про сплату адміністративного збору.

На підставі вказаних документів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В. було прийнято рішення № 49276082 від 22.10.2019 про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: АДРЕСА_1 за відповідачем ОСОБА_2 .

Окрім того, 30.10.2019 приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В. відповідачем ОСОБА_3 була подана заява щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_6 , та наступні документи: Договір № 13/03/60 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 13.03.2017, Додатковий договір № 1 до Договору 13/03/60 від 13.03.2017 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 23.10.2019, Довідка про 100% оплату ТОВ «АЛП» № 392 від 28.10.2019, Акт № 15/10/60 приймання-передачі Об`єкта нерухомості (майнових прав на об`єкт нерухомості) до Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 13/03/60 від 13.03.2017, складений 29.10.2019, Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_6 від 01 жовтня 2018 року, Витяг з переліку інвесторів в новозбудованому багатоквартирному житловому будинку від 29 жовтня 2019 року, Розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про присвоєння поштової адреси № 531 від 24.10.2018, Квитанції про сплату адміністративного збору.

На підставі вказаних документів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В. було прийнято рішення № 49485973 від 01.11.2019 про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: АДРЕСА_6 за відповідачем ОСОБА_3 .

Щодо тверджень позивача стосовно того, що вказане вище спірне нерухоме майно за усною домовленістю з відповідачем ОСОБА_2 повинно було бути зареєстроване на його ім`я, оскільки саме позивач у період з 27 березня 2017 року по 09 листопада 2017 року включно здійснив перерахування відповідачу ОСОБА_2 грошових коштів на загальну суму 149 000,00 Євро, суд вважає необхідним зазначити наступне.

З виписки, що надана ПАТ АБ «Укргазбанк», вбачається, що за період з 27 березня 2017 року по 09 листопада 2017 року на рахунок № НОМЕР_1 відповідача ОСОБА_2 кількома платежами зарахована загальна сума у розмірі 149 100,00 Євро. Встановити з банківських документів, від кого саме були зараховані кошти на особовий рахунок № НОМЕР_1 , який належить відповідачу ОСОБА_2 та відкритий у ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» неможливо, так як у виписці вказано, що кошти були зараховані згідно повідомлення банка-кореспондента, RefFAAS00 PAYMENT FOR APARTMENT. Вказане також зазначив ПАТ АБ «Укргазбанк» у своєму листі від 19.04.2021. Із згаданого вище призначення платежу суду не вдається встановити, що вказані кошти спрямовані на придбання нерухомого майна з подальшою його реєстрацією саме на ім`я позивача ОСОБА_1 .

Натомість, у судовому засіданні відповідачі та їхня донька - третя особа ОСОБА_4 визнавали, що згадані вище грошові кошти дійсно шляхом банківського переказу з Королівства Норвегія здійснено позивачем та третьою особою, що на той момент була його дружиною. Проте, цільове призначення коштів було на придбання відповідачами власного нерухомого майна. Будь-яких договорів чи домовленостей з позивачем про реєстрацію права власності на квартири на ім`я останнього не було. Окрім того, вказані кошти не були особистими коштами позивача, адже були спільною сумісною власністю подружжя позивача та третьої особи.

Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На виконання вимог вищевказаної процесуальної норми позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами ті обставини, що сплачені на банківський рахунок ОСОБА_2 грошові кошти були виключно особистою власністю позивача ОСОБА_1 та з цільовим призначенням на придбання ним нерухомого майна. Будь-які договори, що могли бути укладені між позивачем та відповідачами задля придбання нерухомого майна і, відповідно, слугувати доказом його вимог, у матеріалах справи відсутні.

Укладення між позивачем та банківською установою DNB Договору про рамкову кредитну угоду Організаційний номер 985621551 від 15 березня 2016 року також не слугує доказом того, що спірне нерухоме майно було придбане за гроші позивача, які останній отримав від вказаної банківської установи. Зокрема, у наданих до суду документах вбачається, що Договір укладений 15 березня 2016 року, тобто за рік до перерахування коштів на рахунок відповідача ОСОБА_2 . У Кредитному договорі відсутні відомості, що цільовим призначенням кредитних коштів є купівля нерухомого майна в м. Києві.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положеннями ч. 2 ст. 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Беручи до уваги ті обставини, що відповідачі є належними власниками спірних квартир, враховуючи, що позивач не довів належними та допустимими доказами те, що вказане майно було придбано виключно за його особисті кошти та на підставі укладеного договору, суд вбачає необхідним у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. 4-5, 12-13, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28 квітня 2023 року.

Суддя,- Белоконна І.В.