ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/9768/21 Номер провадження 22-ц/814/1714/23Головуючий у 1-й інстанції Цвіра Д.М. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

розглянувши в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Жилкомсервіс»

на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року, постановлену суддею Цвіра Д.М., повний текст ухвали складено дата не вказана

у справі за заявою Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, -

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2021 року Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що згідно з частиною третьою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта. Довіреність КП «Жилкомсервіс» № 2-46/2021 від 04 січня 2021 року на ім`я ОСОБА_3 підписана директором Мальованим Г.О., однак відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань керівником юридичної особи КП «Жилкомсервіс» зазначено Мальваного Г.О. Відомості про ОСОБА_3 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні. Крім того, у справі відсутні докази на підтвердження того, що особа, яка подала позовну заяву, має статус адвоката.

В апеляційній скарзі КП «Жилкомсервіс», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті вимог заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що чинне цивільне процесуальне законодавство України передбачає можливість здійснення процесуального представництва юридичною особою як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи за довіреністю (у малозначних справах). До заяви про видачу судового наказу була додана копія довіреності №2-46/2021 від 04.01.2021 року за підписом керівника КП «Жилкомсервіс», якою ОСОБА_3 уповноважено бути представником КП «Жилкомсервіс» та діяти від імені підприємства в районних судах м. Харкова та області, для чого надано право подання та підпису заяв про видачу судового наказу, ознайомлення з матеріалами судових справ про видачу судових наказів, одержання копій ухвал, рішень, отримання та подання виконавчих документів тощо. Довіреність видана без права передоручення та діє до 31.12.2021 року. Отже, Лисицька Н.В. уповноважена директором КП «Жилкомсервіс» бути представником підприємства у наказному провадженні у справам, що перебувають на розгляді судів м. Харкова згідно норм ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 серпня 2021 року справу витребувано з Дзержинського районного суду м. Харкова (а.с. 36).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року. Визначено справу розглядати за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення її учасників за наявними у ній матеріалами (а.с. 43-44).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року зупинено апеляційне провадження у справі № 638/9768/21 за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021року до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №303/4297/20 та оприлюднення повного тексту судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень (а.с. 51-52).

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 08.08.2022 року дана справа перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду (а.с. 54).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року справу прийнято до провадження. Провадження у справі за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року у справі за заявою Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за утримання будинків, споруд та прибудинкових територій - зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 303/4297/20 та оприлюднення повного тексту судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень (а.с. 55).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року відновлено апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду на 15 березня 2023 року, без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с. 56).

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 29 червня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості з оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу, суд першої інстанції дійшов наступних висновків.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Форма і зміст заяви про видачу судового наказу передбачені ст. 163 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 163 ЦПК України закріплено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу (п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 165 ЦПК України).

Відповідно до ч.1статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно 1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, в тому числі, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, що відповідає приписам ч. 3 ст. 62 ЦПК України.

Підпунктом 11 пункту 16-1 «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що з 01 січня 2017 року у Верховному Суді та судах касаційної інстанції представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті131-1 та статті131-2 Конституції України здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у судах першої інстанції здійснюється - з 1 січня 2019 року.

Водночас, пунктом 11 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України врегульовані саме питання представництва. Про «самопредставництво» в Конституції України не йдеться, воно передбачено лише відповідними положеннями процесуальних кодексів.

Так, частиною 3 ст. 58 ЦПК України, яка регулює участь у справі представника, передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За загальним правилом право на самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови колегіального виконавчого органу діяти від імені такої особи, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Разом з тим, змінами, внесеними до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18 грудня 2019 року №390-IX, який набрав законної сили 29 грудня 2019 року, розширено випадки самопредставництва юридичної особи, і визначено, що «юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені» та визначено перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: закон, статут, положення, трудовий договір (контракт).

З аналізу цієї норми закону вбачається, що допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку передбачених статтею 43 ЦПК України процесуальних прав можливий за умови сукупної наявності обох цих умов. Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження.

Відповідно до частини першої статті 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації (частина четверта статті 87 Цивільного кодексу України).

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються, окрім Цивільного кодексу України, спеціальним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Загальні засади державної реєстрації, а також її основні принципи визначені в статті 4 вказаного Закону. До них, зокрема, належать обов`язковість та публічність державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі. З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (частина перша статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (частина третястатті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Отже, обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, підлягають відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи.

При цьому, відповідно до пункту другого частини першої статті першої цього закону Витяг з Єдиного державного реєстру містить відомості, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі. Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, закріплений статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», яка, зокрема, визначає, що внесені до Реєстру документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі. Якщо ж відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, містяться відомості про те, що керівником юридичної особи Комунального підприємства «Жилкомсервіс» () є Мальований Г.О.

Натомість, у заяві про видачу судового наказу зазначено про те, що її підписано представником КП «Жилкомсервіс» Лисицькою Н.В., на підтвердження повноважень якої до заяви додана копія довіреності № 2-46/2021 від 04.01.2021 року, виданої за підписом директора КП «Жилкомсервіс» Мальованого Г.О.

При цьому відомостей щодо можливості здійснення Лисицькою Н.В. представництва юридичної особи КП «Жилкомсервіс», як іншою особою, уповноваженою діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), як і про взагалі будь-яких інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені КП «Жилкомсервіс» окрім його керівника - Реєстр не містить.

Як вже зазначалось вище, відсутність запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Перевіркою відомостей Єдиного реєстру адвокатів України також встановлено, що відсутні відомості про те, що Лисицька Н.В. має статус адвоката, і документа, який би це посвідчував до заяви також не додано.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заява КП «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу підписана особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно матеріалів справи встановлено, що КП «Жилкомсервіс» звернулося до суду 29 червня 2021 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення»

Працівник КП «Жилкомсервіс», який підписав заяву про видачу судового наказу, зазначав, що підприємство через нього здійснює самопредставництво, а відповідні повноваження підтверджує видана за підписом директора КП «Жилкомсервіс» довіреність.

При цьому, суд першої інстанції правильно встановив, що підписант заяви про видачу судового наказу подав до суду на підтвердження його повноважень копію такої довіреності. Проте, у матеріалах справи немає жодного документа (як-то відомості про внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, трудового договору (контракту), посадової інструкції), який би засвідчував можливість підписанта діяти від імені позивача за правилами самопредставництва останнього, як і немає підтвердження того, що підписант є адвокатом.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що частина третя статті 58 ЦПК України у редакції Закону №390-ІХ передбачає за правилами самопредставництва можливість участі юридичної особи у справі через її працівника. Однак, він має бути уповноваженим діяти від імені цієї особи або за законом, або за статутом чи положенням, або за трудовим договором (контрактом).

Згідно матеріалів справи встановлено, що звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, її підписант не надала суду жодних доказів того, що у коло її трудових (посадових) обов`язків входить можливість діяти від імені КП «Жилкомсервіс» у судах за правилами самопредставництва.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на те, що заява про його видачу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України колегією суддів враховані правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у справі 303/4297/20.

Доводи та вимоги апеляційної скарги, в межах яких суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення, не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилкомсервіс» залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 березня 2023 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов