Справа № 137/13/23
Провадження № 22-ц/801/739/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач:Ковальчук О. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 рокуСправа № 137/13/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів: Сала Т. Б., Якименко М.М.,

за участі секретаря Луцишина О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою її представником адвокатом Скрябіним Олексієм Миколайовичем, на рішення Літинського районного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 08 лютого 2023 року у смт. Літині суддею цього суду Желіховським В.М., дата складання його повного тексту не відома,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що сторони з 27 липня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, до якого та під час якого у них народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент звернення до суду сторони не проживали однією сім`єю, не вели спільного господарства та не підтримували сімейних відносин. Подальше життя із збереженням шлюбу суперечить інтересам кожної сторони.

Пославшись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив його вимоги задовольнити.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 08 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено. Розірвано шлюб, укладений 27 липня 2011 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Не погодившись із ухваленим рішенням, представник відповідача адвокат Скрябін О.М., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення визнати нечинним і закрити провадження у справі.

До апеляційної скарги представником відповідача долучено написану від імені позивача та скріплену його особистим підписом заяву про відмову від позову, у якій ОСОБА_1 просив прийняти таку відмову, рішення суду першої інстанції визнати нечинним, а провадження у вказаній справі закрити. В обґрунтування вимог заяви позивач вказав, що на даний час сторони помирилися і розлучатись не бажають та зазначив, що наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України, йому зрозумілі.

Оцінивши доводи вказаної заяви, колегія суддів дійшла висновку про прийняття відмови позивача від позову з огляду на таке.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України передбачає у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 та 2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам ст. ст. 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Враховуючи наведене, а також те, що позивач, усвідомлюючи наслідки такої процесуальної дії як відмова від позову, відмовився від позову добровільно, прийняття відмови від позову не порушує прав інших осіб, підстав для неприйняття такої відмови від позову судом апеляційної інстанції не встановлено, колегія суддів вважає, що відмову позивача від позову про розірвання шлюбу слід прийняти, рішення суду першої інстанції визнати нечинним, а провадження у даній справі закрити.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

У ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що у разі відмови від позову на стадії перегляду рішення в апеляційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної скарги.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету ОСОБА_2 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні апеляційної скарги, а саме 805, 20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 255, 256, 373 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 08 лютого 2023 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу закрити.

Повернути ОСОБА_5 з державного бюджету 805, 20 грн., що становить 50% судового збору, сплаченого нею при поданні апеляційної скарги, згідно квитанції Акціонерного товариства «Таскомбанк» від 06 березня 2023 року №, отримувач: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок №UA0002856.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко