Провадження № 22-ц/812/2/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 березня 2023 року м. Миколаїв

справа № 477/785/22

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Базовкіної Т.М., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Цуркан І.І.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХОЛДИНГ ДАР»

на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області, постановлену 01 грудня 2022 року під головуванням судді Глубоченка С.М., в приміщенні цього ж суду, дата виготовлення повного тексту ухвали не зазначена, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО ТРАСТ» про забезпечення позову у цивільній справі

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО ТРАСТ» до фермерського господарства «МАРІАНД», товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ЕКСПОРТ МИКОЛАЇВ», фермерського господарства «ЗЕРНОГРАД-V», товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХОЛДИНГ ДАР», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , фермерського господарства «Південні лани», товариства з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN», ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів ОСОБА_40 головний спеціаліст-державний реєстратор управління цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації та організації діяльності центрів надання адміністративних послуг Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області,

треті особи з самостійними вимогами щодо предмету спору на стороні позивача приватне акціонерне товариство «Лебединський насіннєвий завод», товариство з обмеженою відповідальністю «Байєр» про визнання правочинів недійсними та скасування рішень державного реєстратора,

в с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У вересні 2022 року ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувало наступним.

Протягом 2020-2021 років між ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ» та відповідачами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ФГ «Південні лани», ТОВ «Діонісій VN», ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_2 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 укладено договори оренди земельних ділянок строком на 7 років.

07 квітня 2021 року ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ» уклало з ПАТ «Лебединський насіннєвий завод» (далі кредитор) нотаріально посвідчену фінансову аграрну розписку.

За умовами вказаної розписки ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ» взяло на себе зобов`язання у строк до 15 жовтня 2021 року сплатити кредитору 25 070 932 грн 64 коп.

В забезпечення виконання зобов`язань, ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ» передало ПАТ «Лебединський насіннєвий завод» в заставу 9 110,7 тон майбутнього врожаю кукурудзи 3 класу, що вирощувалась на земельних ділянках, перелік яких зазначений в пункті 3 розписки, загальною площею 759,2274 га та які є об`єктами договорів оренди та надало кредитору згоду на передачу прав за розпискою на користь ТОВ «Байєр».

У зв`язку з неповерненням позивачем коштів у визначений строк, між ПАТ «Лебединський насіннєвий завод» та ТОВ «Байєр», укладено договір про відступлення прав за розпискою.

15 листопада 2021 року за заявою ТОВ «Байєр», приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 2771.

30 листопада 2021 року від імені ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ» на ім`я ОСОБА_3 видано нотаріально посвідчену довіреність, якою останньому надано право на представництво інтересів товариства.

На підставі вказаної довіреності, ОСОБА_3 , будучи єдиним засновником ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ДАР» уклав угоди про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок, укладених з ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ», після чого уклав нові договори оренди між відповідачами та ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ДАР» та іншими підприємствами з наступною державною реєстрацією.

Позивач зазначає, що дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок, укладення спірних договорів оренди землі з реєстрацією за ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ДАР» та іншими підприємствами призвело до порушення прав та законних інтересів позивача, як правомірного орендаря вказаних земельних ділянок.

Посилаючись на наведене, та положення частини 1 статті 203, частини 1 статті 215 ЦК України, ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ» просило визнати недійсними угоди про дострокове розірвання договорів оренди/суборенди земельних ділянок, скасувати їх державну реєстрацію, визнати недійсними договори оренди землі, укладені між ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ДАР» та фізичними особами (власниками земельних ділянок з відповідними кадастровими номерами), скасувати їх державну реєстрацію.

29 листопада 2022 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким особам та всім державним реєстраторам, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам та акредитованим суб`єктам державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін щодо земельних ділянок право користування, якими зареєстровано або (було зареєстровано) за ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ» та заборонити будь-яким фізичним та юридичним особам, крім ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ», здійснювати будь-яку сільськогосподарську діяльність на земельних ділянках, право користування на які зареєстровано (було зареєстровано) за ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ», зокрема на земельні ділянки з кадастровими номерами:

:01:001:0400:02:001:0400:01:000:0400:01:000:0300:05:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:02:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:02:000:0300:03:000:0300:03:000:0300:04:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:03:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:02:000:0400:01:000:0400:02:000:0000:03:000:0400:01:000:0400:01:000:0700:02:000:0400:01:000:0400:02:000:0400:01:000:0400:02:000:0300:04:000:0300:04:000:0100:05:000:0400:02:000:0400:02:000:0300:02:000:0100:05:000:0100:04:000:0100:04:000:0400:01:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:04:000:0300:04:000:0400:01:000:0300:01:000:0300:02:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:03:000:0300:02:000:0000:03:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:02:001:0300:04:000:0300:04:000:0000:02:000:0400:01:000:0300:04:000:0300:04:000:0000:03:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:03:000:0300:03:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:03:000:0300:04:000:0300:04:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:02:001:0000:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:02:000:0300:03:000:0300:02:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:02:000:0000:03:000:0100:05:000:0400:01:000:0400:02:000:0100:05:000:0400:02:000:0300:05:000:0400:02:000:0300:03:000:0300:05:000:0400:03:000:0300:05:000:0400:01:001:0400:02:001:0400:01:000:0400:01:000:0300:05:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0000:02:000:0119

Обґрунтовуючи вказану заяву позивач посилався на те, що оспорювані правочини вчинені з порушенням чинного законодавства, зокрема під час дії фінансової аграрної розписки, що унеможливлювало укладення будь-яких правочинів щодо земельних ділянок за спірними договорами. Дострокове розірвання договорів оренди землі та укладення оспорюваних правочинів з наступною реєстрацією за відповідачем ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ДАР» права оренди на земельні ділянки призвело до порушення в момент укладення договорів прав та законних інтересів позивача як правомірного орендаря, чим здійснено втручання в право позивача на мирне користування об`єктом оренди. Тому, забезпечення позову у справі є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні судового рішення, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 грудня 2022 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено будь-яким особам та всім державним реєстраторам, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам та акредитованим суб`єктам державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін щодо земельних ділянок з кадастровими номерами:

:01:001:0400:02:001:0400:01:000:0400:01:000:0300:05:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:02:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:02:000:0300:03:000:0300:03:000:0300:04:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:03:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:02:000:0400:01:000:0400:02:000:0000:03:000:0400:01:000:0400:01:000:0700:02:000:0400:01:000:0400:02:000:0400:01:000:0400:02:000:0300:04:000:0300:04:000:0100:05:000:0400:02:000:0400:02:000:0300:02:000:0100:05:000:0100:04:000:0100:04:000:0400:01:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:04:000:0300:04:000:0400:01:000:0300:01:000:0300:02:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:03:000:0300:02:000:0000:03:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:02:001:0300:04:000:0300:04:000:0000:02:000:0400:01:000:0300:04:000:0300:04:000:0000:03:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:03:000:0300:03:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:03:000:0300:04:000:0300:04:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:02:001:0000:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:02:000:0300:03:000:0300:02:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:02:000:0000:03:000:0100:05:000:0400:01:000:0400:02:000:0100:05:000:0400:02:000:0300:05:000:0400:02:000:0300:03:000:0300:05:000:0400:03:000:0300:05:000:0400:01:001:0400:02:001:0400:01:000:0400:01:000:0300:05:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0000:02:000:0119

В іншій частині відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що до заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів на підтвердження наведеного в заяві обґрунтування, наведені доводи не доводять необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони використання спірних земельних ділянок будь-яким особам, крім ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ».

Заборона використовувати земельні ділянки, належні відповідачам у справі, фактично означитиме заборону використання цих земельних ділянок та розпорядження ними власниками.

До того ж, у разі вжиття судом заходів, про які просить позивач, на думку суду, не відновить його прав на користування спірними земельними ділянками, та за таких умов земельні ділянки, з приводу користування якими між сторонами виник спір, за умови надання дозволу ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ» використовувати їх за призначенням, протягом часу розгляду справи по суті, фактично вирішує спір з приводу права користування цими ділянками.

Здійснення відповідачами дій, зокрема, щодо надання земельних ділянок в оренду іншим особам та/або передача їх в суборенду зробить ускладненим виконання рішення суду у даній справі, оскільки по результатам її розгляду буде надано оцінку праву позивача на користування спірними земельними ділянками. У разі використання іншою особою цих же земельних ділянок буде ускладнено виконання рішення суду у даній справі, яке може підтвердити право позивача використовувати відповідні земельні ділянки на підставі договорів оренди землі.

Перебування спірної земельної ділянки у користуванні відповідачів, на думку суду, не є перешкодою для забезпечення позову у справі, шляхом заборони будь-яким особам здійснювати реєстраційні дії, відносно указаних земельних ділянок, адже фактичне їх використання має бути оформлено відповідно до вимог законодавства, що у разі надання їх в оренду (суборенду) іншим особам, створить перешкоди для державної реєстрації права оренди позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій у січні 2023 року ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ДАР», посилаючись на порушення норм процесуального права, просило ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині задоволених вимог заявника. У задоволені заяви про забезпечення позову в оскаржуваній частині відмовити в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення не містить обґрунтування того, які саме докази вказують на намір відповідача розпорядитися спірним майном та не надано на оцінку суду жодного доказу на підтвердження вчинення відповідачами будь-яких дій, спрямованих на утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог. Суд першої інстанції не з`ясував та не мотивував у рішенні які дії ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ДАР» можуть призвести до неможливості виконання судового рішення при задоволенні позову. Крім того, суд першої інстанції не дослідив та не перевірив чи дійсно за ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ» було зареєстровано право користування на вказані земельні ділянки, хто є власником земельних ділянок та за ким на даний час зареєстровано право користування на вказані земельні ділянки.

Апелянт також зазначає, що предметом даного позову є грошові зобов`язання, які виникають внаслідок фінансово аграрної розписки, що ніяк не пов`язано з земельними ділянками, що зазначені у позові та перебувають у власності відповідачів. Судом при розгляді заяви про забезпечення позову було помилково встановлено, що предметом позову у даній справі є вимоги про визнання недійсними угод про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок, скасування рішення державного реєстратора про припинення іншого речового права та визнання за позивачем права оренди на спірні земельні ділянки, що обумовлює право позивача користуватися спірними земельними ділянками, та на підставі цього застосовано вказаний вид забезпечення позову.

Суд, допускаючи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам та всім державним реєстраторам, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам та акредитованим суб`єктам державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін щодо земельних ділянок не дав оцінку доводам заяви про забезпечення позову та доказам на підтвердження наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, не звернув увагу, що доводи заявника виходять за межі змісту позовних вимог, а вжиті заходи не пов`язані з суб`єктивними правами позивача на предмет спору.

Суд першої інстанції не перевірив чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовним и вимогами; забезпечення збалансованості інтересів сторін. Обраний позивачем вид забезпечення позову не є співмірним з заявленими позовними вимогами, які мають немайновий характер.

Суд своєю ухвалою про забезпечення позову фактично вирішив питання щодо переважного права користування позивачем земельними ділянками без розгляду позову по суті.

Апелянт зазначає, що так як ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ДАР» є новим орендарем частини земельних ділянок, тому заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно земельних ділянок, здійснює перешкоди останньому як юридичній особі на ведення господарської діяльності.

Отже, заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. В ній не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальний намір відповідачів розпорядитись земельними ділянками.

Узагальнені доводи інших учасників справи

На вказану апеляційну скаргу представник ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ» подала відзив, в якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та зазначає, що висновок суду першої інстанції про необхідність забезпечення позову є правильним, оскільки враховуючи обсяг позовних вимог між сторонами дійсно існує спір, а обраний судом спосіб забезпечення позову відповідає положенням статті 150 ЦПК України. За такого аргументи апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову через недоведеність того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, ґрунтується на помилковому тлумаченні норм процесуального права та невірній оцінці обставин справи. Наведений захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Забезпечення позову має тимчасовий характер і спрямований на запобігання розпорядженню майном та жодним чином не обмежує відповідачів у праві користування, у тому числі здійснення господарської діяльності з використанням такого майна.

Оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням вимог законодавства, є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування.

2.Мотивувальна частина

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Встановлені обставини справи

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі існує спір щодо законності вибуття з користування ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ» орендованих земельних ділянок, та дійсності укладених між ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ДАР», ФГ «МАРІАНД», ФГ «ЗЕРНОГРАД-V» та власниками спірних земельних ділянок договорів оренди, зокрема, земельних ділянок із кадастровими номерами:

:01:000:0400:01:000:0300:05:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:02:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:02:000:0300:03:000:0300:03:000:0300:04:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:03:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:02:000:0400:01:000:0400:02:000:0000:03:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:02:000:0400:01:000:0400:02:000:0300:04:000:0300:04:000:0100:05:000:0400:02:000:0400:02:000:0300:02:000:0100:05:000:0100:04:000:0100:04:000:0400:01:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:04:000:0300:04:000:0400:01:000:0300:02:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:03:000:0300:02:000:0000:03:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:02:001:0300:04:000:0300:04:000:0000:02:000:0400:01:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:03:000:0300:03:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:03:000:0300:04:000:0300:04:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:02:001:0000:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:02:000:0300:03:000:0300:02:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:02:000:0000:03:000:0100:05:000:0400:01:000:0400:02:000:0100:05:000:0400:02:000:0300:05:000:0400:02:000:0300:03:000:0300:05:000:0400:03:000:0300:05:000:0000:02:000:0119

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої, частиною третьою статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, зважаючи на практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2022 року у справі № 522/1514/21.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17.

Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази.

Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ» зазначало, що воно у визначений законом спосіб набуло право користування спірними земельними ділянками, проте внаслідок безпідставного (з порушенням норм матеріального права) розірвання договорів оренди позивач як орендар втратив таке право, а земельні ділянки вибули з його користування. Позивач вказував, що відчуження (передача в іншу оренду) цього майна істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду та зробить неефективним захист і поновлення порушених прав позивача. У разі відсутності забезпечення позову, відповідачі будуть мати змогу відчужувати земельні ділянки, передавати їх у користування третім особам, укладати нові правочини та вчиняти дії, які значно погіршать властивості родючості земельних ділянок.

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, позивач також зазначив, що є підстави вважати, що спірні земельні ділянки, які вже були передані за договорами оренди, можуть бути знову відчужені відповідачами третім особам.

Встановлено, що позивач довів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також вказував, що договори оренди були достроково розірвані ОСОБА_3 , який будучи єдиним засновником ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ДАР», у подальшому уклав нові договори оренди від імені останнього з фізичними особами (відповідачами), а також здійснив державну реєстрацією цих правочинів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібні правові висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Встановивши, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення заяви та наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам та всім державним реєстраторам, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам та акредитованим суб`єктам державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін щодо земельних ділянок з кадастровими номерами:

:01:000:0400:01:000:0300:05:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:02:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:02:000:0300:03:000:0300:03:000:0300:04:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:03:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:02:000:0400:01:000:0400:02:000:0000:03:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:02:000:0400:01:000:0400:02:000:0300:04:000:0300:04:000:0100:05:000:0400:02:000:0400:02:000:0300:02:000:0100:05:000:0100:04:000:0100:04:000:0400:01:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:04:000:0300:04:000:0400:01:000:0300:02:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:03:000:0300:02:000:0000:03:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:02:001:0300:04:000:0300:04:000:0000:02:000:0400:01:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:04:000:0300:03:000:0300:03:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:03:000:0300:04:000:0300:04:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:02:001:0000:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:02:000:0300:03:000:0300:02:000:0300:02:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0400:01:000:0300:02:000:0000:03:000:0100:05:000:0400:01:000:0400:02:000:0100:05:000:0400:02:000:0300:05:000:0400:02:000:0300:03:000:0300:05:000:0400:03:000:0300:05:000:0000:02:000:0119

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 02 листопада 2022 року у справі № 546/1073/21 та від 12 січня 2023 року у справі № 477/578/22.

Наведений захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Невжиття таких заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення і виникнення між сторонами у справі конфліктних ситуацій.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2022 року у справі № 755/7939/21.

Забезпечення позову має тимчасовий характер і спрямоване на запобігання розпорядженню майном та жодним чином не обмежує відповідачів у праві користування, у тому числі здійснення господарської діяльності з використанням такого майна.

Отже, основний висновок суду першої інстанції в частині задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти відповідні дії відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Судове рішення в частині відмови в задоволенні забезпечення позову шляхом заборони здійснювати будь-яку сільськогосподарську діяльність на земельних ділянках, учасниками справи не оскаржувалось, а тому апеляційний суд в цій частині судове рішення не перевіряє.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ДАР», про незаконність оскаржуваної ухвали суду в частині заборони вчиняти реєстраційні дії щодо спірних об`єктів нерухомості, які є предметом спору, оскільки судом не досліджені підстави для застосування вказаного заходу забезпечення, а заявник висловив лише припущення, про неможливість виконати рішення суду у разі задоволення його позову, є помилковими, з наведених вище підстав.

Застосування зазначеного заходу пов`язується з обставинами, на які позивач послався в обґрунтування позовних вимог. Невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, подавши позов у цій справі, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи державним реєстратором будуть здійснені нові реєстраційні дії щодо спірних земельних ділянок, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ТОВ «УКРАГРО ТРАСТ».

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права оскільки суд розглянув заяву про забезпечення позову за відсутності відповідача, без належного повідомлення про розгляд цієї заяви, є безпідставними.

Частинами першою, третьою, четвертою статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Отже, зазначеною нормою закону передбачено розгляд заяв про забезпечення позову без повідомлення учасників справи, що не є порушенням їх процесуальних прав.

Тому, ураховуючи положення статті 6 Конвенції та ч.1 ст. 153 ЦПК України щодо строків розгляду заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для її розгляду за відсутності відповідачів та постановлення відповідної ухвали.

Разом з тим, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд наклав відповідну заборону на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:001:0802; :01:001:0456; :02:000:0052, :01:000:0395, :03:000:0108 стосовно яких вимоги в позові не заявлялись, а тому, вказані земельні ділянки не є предметом спору.

За такого, колегія суддів вважає, що оскаржуваною ухвалою не можуть бути покладені будь які обмеження на зазначені земельні ділянки, у тому числі спрямовані на заборону вчинення реєстраційних дій щодо них.

З огляду на наведене вище, оскаржувана ухвала суду відповідно до пункту 1 частини 1 статті 376 ЦПК України підлягає зміні, з виключенням з резолютивної частини ухвали посилання на вказані земельні ділянки.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОХОЛДИНГ ДАР» задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 грудня 2022 року в частині задоволених вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРО ТРАСТ» про забезпечення позову змінити, виключивши з резолютивної частини ухвали посилання на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0456; :02:001:0802; :01:000:0395; :03:000:0108; :02:000:0052.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими статтею 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийІ.В. Лівінський Т.М. Базовкіна Н.О. Шаманська

Повний текст постанови складено 20 березня 2023 року