ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2810/18 Номер провадження 22-ц/814/2551/23Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
09 березня 2023 року м. Полтава
Судді Полтавського апеляційного суду Абрамова П.С. у справі № 545/2810/18 (провадження № 22-ц/814/2551/23) за результатом розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2022 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування засобів наземного транспорту та моральної шкоди.
Згідно з ч. 3 ст. 35 ЦПК України суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку.
Враховуючи те, що я є членом колегії суддів у даній справі, вважаю за необхідне викласти окрему думку з дотриманням вимог, які ставляться до постанов апеляційного суду з викладенням своєї позиції щодо результату розгляду апеляційної скарги.
коротко змісту позовних вимог
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 (Страхувальник) звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», Страховик), відповідно до збільшених позовних вимог (а.с. 222 т. 1), прохала суд стягнути з відповідача страхове відшкодування за договором добровільного страхування засобів наземного транспорту у сумі 109 059,67 грн, пеню за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування - 10 905,96грн, 3% річних від простроченої суми заборгованості - 10 075,32 грн, інфляційні втрати - 20 185,29 грн, а також в рахунок відшкодування моральної шкоди - 5 000 грн, та понесені судові витрати.
Позов обґрунтовано тим, що у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 11.03.2018 за участю належного позивачці та застрахованого за договором добровільного страхування № 680549496.17 від 05.07.2017 автомобіля MERCEDES-BENZ ML 250, д.н.з. НОМЕР_1 , Страховик безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу під час ДТП, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.
коротко рішень судів першої та апеляційної інстанції
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 109 059,67 грн, пеню за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування у розмірі 10 905,96 грн, 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 10 075,32 грн, інфляційні втрати в розмірі 20 185,29 грн - всього 150 226,24 грн.

Стягнуто з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі: за професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн, за проведення експертизи - 10 000 грн, а всього 25 000 грн.

Стягнуто з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь держави судовий збір у розмірі 2 481 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач, АТ «Страхова компанія «ІНГО», та оскаржив його в апеляційному порядку через уповноваженого представника.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 09 березня 2023 року за результатом апеляційного перегляду рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2022 року в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» відмовлено, рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2022 року - залишено без змін.

фактичні обставини справи

Між ОСОБА_1 (Страхувальник) та ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» (наразі - АТ «АСК «ІНГО Україна») (Страховик) був укладений договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 680549496.17, яким застраховано транспортний засіб MERCEDES-BENZ ML 250, д.н.з. НОМЕР_1 ; страхова сума транспортного засобу - 900 000 грн; строк дії договору - з 00.00 годин 08.07.2017 по 24.00 годин 07.07.2018 року. (а.с. 14-17 т. 1)

Відповідно до висновку Полтавського СРПП Полтавського РВП від 16.03.2018, затвердженого начальником Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, вбачається, що 11 березня 2018 року о 21:11 год до Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області по телефону «102» надійшло повідомлення гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що щойно трапилась ДТП за участю належного заявникові автомобіля марки MERCEDES-BENZ ML 250, д.н.з. НОМЕР_1 , та невідомого авто, котре залишило місце ДТП та поїхало в невідомому напрямку. В ході реагування було орієнтовано особовий склад поліції на затримання авто невідомої марки, державний номерний знак також не відомий. Встановити місцезнаходження даного авто та затримати його не представилося можливим. На місце події було направлено екіпаж поліції, котрий зафіксував обставини ДТП. За результатом проведеної перевірки розгляд звернення гр. ОСОБА_2 закінчено, про що повідомлено останнього. (а.с. 19, 18 т. 1)

Працівники Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області розглянули матеріали повідомлення та встановили, що в даній події відсутні ознаки кримінального правопорушення, тому підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань немає. (а.с. 18 т. 1)

Згідно із схемою ДТП, складеною інспектором СРПП № 4 поліції, 11.03.2018 о 21 год 00 хв на Р11 1 км автотраси Полтава-Карлівка сталася ДТП за участю транспортного засобу MERCEDES-BENZ ML 250, д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_1 . (а.с. 20 т. 1)

З відібраних 11.03.2018 інспектором СРПП від гр. ОСОБА_2 письмових пояснень вбачається, що 11.03.2018 близько 21 год він рухався у напрямку м. Полтава з м. Дніпропетровськ через м. Красноград по автодорозі Полтава-Карлівка Р11, 2 км, на зустріч йому виїхав автомобіль, який почав обгін транспортного засобу та наніс його автомобілю марки MERCEDES-BENZ ML 250 д.н.з. НОМЕР_1 пошкодження, а саме: обоє лівих бокових дверей, заднє ліве крило; свідків ДТП не було, разом з ним у машині знаходилась його дружина ОСОБА_1 ; розгледіти автомобіль, який здійснив зіткнення, ОСОБА_2 не зміг. (а.с. 21 т. 1)

Також, з матеріалів справи вбачається, що 13.03.2018 ОСОБА_1 звернулась до страховика із письмовим повідомленням про автоаварію, а саме зазначено, що 11.03.2018 у напрямку м. Полтава з м. Дніпропетровськ через м. Красноград по трасі Полтава-Карлівка Р 11, 2 км, на зустріч їй виїхав автомобіль, який почав обгін транспортного засобу, та його занесло, і він наніс її автомобілю пошкодження, вдарившись у лівий бік. (а.с. 25 т. 1)

13.03.2018 за підписами представника страхувальника та представника страховика, АТ «АСК «ІНГО Україна» складено Акт огляду застрахованого транспортного засобу, у якому зафіксовано, що передні ліві двері - замінені та пофарбовані, задні ліві двері - замінені та пофарбовані, центральна (передня) ліва стійка - ремонтована та пофарбована, арка заднього лівого крила - ремонтована та пофарбована. (а.с. 26 т. 1)

23.03.2018 представником страховика, АТ «АСК «ІНГО Україна», аварійним комісаром ОСОБА_3 , був проведений огляд автомобіля MERCEDES-BENZ НОМЕР_1 , про що складено протокол огляду транспортного засобу. Згідно із примітками у протоколі: АВТО ЧАСТКОВО ВІДНОВЛЕНО. (а.с. 27 т. 1)

Відповідно до листа АТ «АСК «ІНГО Україна» № 1105 від 04.04.2018 ОСОБА_1 відмовлено у виплаті страхового відшкодування з огляду на п. 12.1.3 Договору та п. 3 ст. 26 Закону України «Про страхування». Відмову обґрунтовано тим, що з метою з`ясування обставин та порядку отримання пошкоджень застрахованим транспортним засобом страховик звернувся до експерта Скорохода К.М. , згідно з експертним дослідженням № 36/18 від 02.04.2018 якого було встановлено, що комплекс пошкоджень лівого боку автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , були утворені при контактуванні його з нерухомим (стаціонарним) об`єктом, і не міг бути утворений при зустрічному зіткненні з іншим рухомим назустріч автомобілем, як про це зазначає водій автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_3 . (а.с. 29-33, 182-186 т. 1)

мотиви, з яких виходив апеляційний суд

Залишаючи в силі рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, колегія суддів апеляційного суду погодилась із висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до Висновку експертів за результатами проведення судової комісійної транспортно-трасологічної експертизи у цивільній справі № 545/2810/18 пояснення ОСОБА_1 стосовно обставин виникнення пошкоджень автомобіля Мercedes (що слідоутворюючим об`єктом був саме транспортний засіб), не позбавлені технічної спроможності. За таких обставин, суд дійшов висновку, що надані позивачем відомості страховику про об`єкт страхування та про факт настання страхового випадку не можна вважати свідомо неправдивими.

Разом із тим, колегія суддів відхилила доводи апелянта щодо невірної оцінки судом наявних у справі доказів щодо механізму утворення пошкоджень на застрахованому автомобілі, вказуючи на те, що висновок суду першої інстанції ґрунтується не лише на висновку експертизи, а й на оцінці інших доказів по справі, які не спростовані відповідачем. До фактів, які підтверджуються вказаними доказами, належать: ДТП, яка мала місце 11.03.2018 року та задокументована в передбаченому законом порядку; виконання позивачем своїх обов`язків за договором страхування щодо повідомлення страховика про подію та надання інформації та даних про характер і вид пошкоджень отриманих автомобілем; надання на огляд автомобіля представнику страховика до його відновлення.

На думку колегії суддів апеляційного суду, не спроможність пояснень позивача щодо обставин ДТП, не критично не впливає на інші висновки експертизи, оскільки обставини зазначені нею у позові через тривалий час після ДТП. При цьому вона як особа, яка не перебувала за кермом, всі обставини сприймала по іншому, та відповідно виклала їх відповідно до психологічного стану і емоцій, які вона отримала. В той же час, в справі маються та надавалися експертам на дослідження матеріали, які були складені працівниками поліції після ДТП.

Із таким висновком колегії суддів не погоджуюсь, вважаю, що з урахуванням домовленості сторін у договорі страхування (п. 12.1.3) та п. 3 ст. 26 Закону України «Про страхування», Страховиком було правомірно відмовлено у страховій виплаті.

підстави та мотиви для висловлення окремої думки

Статтею 26 Закону України «Про страхування» визначено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є, серед іншого, подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Аналогічні положення містяться у статті 991 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

У пункті 12.1.3 Договору страхування сторони домовились, що підставою для відмови у страховій виплаті є подання Страхувальником або його представником свідомо неправдивих відомостей про предметом договору страхування або про факт настання страхового випадку.

Вказана умова договору не суперечить нормам спеціального закону, що регулює страхові правовідносини, а саме Закону України «Про страхування».

В силу положень п. 8.3.1, 8.3.2 Страховик має право перевірити інформацію, надану Страхувальником; з`ясувати причини, обставини і наслідки страхового випадку.

Страховиком з метою перевірки обставин та комплексом наявних пошкоджень автомобіля, було замовлене експертне дослідження (а.с 182-187 т. 1), яким встановлено, що комплекс пошкоджень не могли утворитись при зустрічному зіткненні з іншим рухомим назустріч автомобілем, як про це зазначено у письмових поясненнях водієм ОСОБА_2 , що безпосередньо керував автомобілем.

Таким чином, у Страховика були підстави відмовити у виплаті страхового відшкодування у порядку пункту 12.1.3 Договору страхування.

Подаючи позов до суду про стягнення страхового відшкодування, саме на позивача покладався тягар доказування достовірності відомостей про факт настання страхового випадку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Як вбачається з матеріалів справи, в ході розгляду справи місцевим судом сторонами надавались висновки експертів, здійснених на замовлення сторін.

Так, до відзиву на позов відповідачем був наданий висновок експерта № 94/21 від 12.04.2021 судового експерта Скорохода К.М. за результатами інженерно-технічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди та механізму утворення пошкоджень на автомобілі Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_3 , відповідно до якого встановлено, що комплекс пошкоджень лівого боку автомобіля Mercedes-Benz ML-250, д.н.з. НОМЕР_4 , був утворений при контактуванні його з нерухомим (стаціонарним) об`єктом, і не міг бути утворений при зустрічному зіткненні з іншим рухомим назустріч автомобілем, як про це зазначає водій автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 (а.с. 187-191 т. 1)

В свою чергу, стороною позивача до відповіді на відзив надано Висновок №29 від 03.12.2018 комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи судового експерта Балинського О.П., відповідно до якого по питанню № 2 встановлено, що пошкодження лівої бокової частини автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_5 , утворилися внаслідок зіткнення з зустрічним транспортним засобом під зустрічного роз?їзду; по питанню № 3 - пояснення водія ОСОБА_5 від 11.03.2018, надані працівникам поліції, пояснення власника автомобіля ОСОБА_1 , які викладені в повідомленні про автоаварію від 13.03.2018 та в позовній заяві, в частині вказаних ними обставинах даної ДТП, при яких автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_6 , отримав пошкодження лівої бокової частини, з технічної точки зору являються технічно спроможними. (а.с. 226-235 т. 1)

Отже, висновки суперечили один одному.

В ході розгляду справи, за клопотанням представника відповідача була призначена та проведена експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз судова комісійна транспортно-трасологічна експертиза, за результатом якої надано Висновок експертів № 26881/21-52/20478/2-52 від 03.08.2022. (а.с. 54-61 т. 2), яким встановлено:

«1. Ha автомобілі Mercedes-Benz ML 250 ДНЗ НОМЕР_2 наявні пошкодження обох лівих дверей та заднього лівого крила (детальніше у дослідницькій частині).

2. Пошкодження на обох лівих дверях та задньому крилі автомобіля Mercedes утворені за ударно-ковзним механізмом по напрямку спереду назад і зліва направо відносно поздовжньої геометричної осі автомобіля, утворені в межах однієї події, в результаті взаємодії з твердим масивним слідоутворюючим об`єктом, яким могла бути нерухома перешкода або, не виключено, рухомий з невеликою швидкістю транспортний засіб.

3. Пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стосовно обставин виникнення пошкоджень автомобіля Mercedes д/н НОМЕР_7 , в частині того, що слідоутворюючим об`єктом був саме транспортний засіб, не позбавлені технічної спроможності.

Пояснення ОСОБА_1 в комплексі, з урахуванням усіх зазначених нею кількісних параметрів, окрім зазначеного нею типу слідоутворюючого об`єкта, неспроможні з технічної точки зору оскільки в її поясненнях наявні суттєві суперечності зі слідовою інформацією на автомобілі Mercedes, а також наявні суперечності щодо характеристики взаємного руху транспортних засобів.»

Визнаючи правдивими відомості Страхувальника про факт ДТП, колегія суддів апеляційного суду виходила із висновку експертів № 26881/21-52/20478/2-52 від 03.08.2022, викладеному у пункті 3 щодо типу слідоутворюючого об`єкту, яким не виключено як можливість пошкодження транспортного засобу іншим транспортним засобом, так і в результаті взаємодії із твердим масивним нерухомим об`єктом, разом із тим, експертом у даному пункті висновку чітко зазначено, що спричинення встановлених пошкоджень застрахованого автомобіля в результаті взаємодії з транспортним засобом можлива була за умови, що він рухався з невеликою швидкістю.

В свою чергу, у мотивувальній частині даного висновку експертами було зазначено, що пошкодження на автомобілі Mercedes утворені з різною інтенсивністю заглиблення слідоутворюючого об?єкта, що визначається за різною глибиною деформацій, і, в свою чергу, з урахуванням відсутності пошкоджень на передньому бампері, передньому крилі та задньому бампері, свідчить про порівняно невелику різницю швидкостей автомобіля Mercedes і слідоутворюючого об?єкта в момент контактування. 3 урахуванням цього, пояснення гр. ОСОБА_1 в частині того, що різниця швидкостей автомобіля Mercedes і слідоутворюючого об?єкта становила 170-180 км/год, з технічної точки зору неспроможні, оскільки величину швидкості 170-180

км/год не можна вважати невеликою в даному випадку.

Зазначене безпідставно було залишено апеляційним судом без належної правової оцінки.

Посилання апеляційного суду на хвилювання гр. ОСОБА_1 , те що вона була пасажиром, а не водієм під час ДТП, посилання на давність події не давало апеляційному суду здійснити оцінку доказів у справі на користь позивача.

Вважаю, що апеляційному суду при встановлені обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, необхідно було також враховувати, що на момент огляду транспортного засобу страховим агентом Страховика, застрахований автомобіль був вже частково відремонтований всупереч передбаченому п. 9.1.10 Договору страхування обов`язку Страхувальника до початку ремонту погодити із представником страховика огляд транспортного засобу. При цьому, всупереч умовам п. 10.2.3.1 Договору страхування, ремонт автомобіля проведено не на умовах «Спеціалізоване СТО».

Також, вважаю, що сам по собі факт виклику поліції на місце ДТП, складений висновок працівниками поліції, схема ДТП та відібрані письмові пояснення водія ОСОБА_2 не є такими доказами, що безумовно свідчать на користь позивача.

Вважаю, що в межах зібраних у справі доказів існування стверджуваної обставини про те, що Страхувальником та його представником були подані Страховику неправдиві відомості про факт ДТП, видається більш вірогідним, ніж протилежний.

У зв`язку із вищевикладеним вважаю, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» слід було задовольнити, а рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2022 року скасувати з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суддя П.С. Абрамов