З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Справа № 521/6470/23
Провадження № 2/521/2495/23
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Федорової А.В.,
Учасники справи:
Представник позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про стягнення 3% за невиконання рішення суду, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся із позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням рішення суду кошти в розмірі 4147,33 (чотири тисячі сто сорок сім доларів 33 цента США), посилаючись на таке.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 січня 2022 року по справі №521/9874/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору інвестування спільної діяльності від 02 липня 2018 року та стягнення коштів - задоволені. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошті в розмірі 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті доларів США).

Рішення набрало законної сили 28 лютого 2022 року. Рішення суду відповідачем не виконується.

Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив, відзиву на позов не подавав.

Суд у зв`язку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи.

Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.

Судом встановлено, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 січня 2022 року по справі №521/9874/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору інвестування спільної діяльності від 02 липня 2018 року та стягнення коштів - задоволені. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошті в розмірі 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті доларів США).

Договір інвестування спільної діяльності, укладений 02 липня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М., зареєстровано в реєстрі за №2260 - розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_3 (реєстровий номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстровий номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) грошові кошті в розмірі 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті доларів США).

Рішення набрало законної сили 28 лютого 2022 року.

Постановою від 16 травня 2022 року державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Анісімовою Анастасією Валеріївною відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 (реєстровий номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстровий номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) грошові кошті в розмірі 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті доларів США).

Рішення суду відповідачем не виконується.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, у частині 5 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №910/13238/18 від 30 березня 2016 у справі №6-2168цс15.

Правовий аналіз положень статей 509, 526, 599, 610, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/1 8 (провадження № 12-302гс18).

Розрахунок відсотків: дата початку - 28 лютого 2022 року, дата закінчення - 18 серпня 2022 року, кількість днів 376, сума боргу 134 200, 00, відсоткова ставка 3 %. Відсотки: 4147,33.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені на суму з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1658,94 грн.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.11, 509, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 175, 176, 177 Цивільно-процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про стягнення 3% за невиконання рішення суду задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ) у зв`язку з невиконанням рішення суду кошти в розмірі 4147,33 (чотири тисячі сто сорок сім) доларів 33 цента США.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору 1658,94 грн. (одна тисяча шістсот п`ятдесят вісім гривень дев`яносто чотири копійки).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду у повному обсязі складено 11 травня 2023 року.

СУДДЯ: В.К.Гуревський