У х в а л а

13 березня 2023 року

м. Київ

справа № 331/5199/21

провадження № 61-2539ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023 року в справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 через представника - адвоката Шаповалова А. М. звернулась до суду з позовом ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

У листопаді 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шаповалов А. М. подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року відмовлено в задоволені заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповалова А. М. про забезпечення позову.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповалова А. М. залишено без задоволення, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року - без змін.

22 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шаповалов А. М. надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023року.

У касаційній скарзі він просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023року, і ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За частиною першою статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Тобто перелік ухвал суду, які підлягають касаційному оскарженню окремо від рішення суду, чітко визначається процесуальним законом.

Ухвала суду першої інстанції про відмову в забезпечені позову як процесуальний документ, що може бути оскаржений, передбачений відповідно пункту 4 частини першої статті 353 ЦПК України, відсутній у зазначеному переліку. Отже, така ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду за результатами перегляду цієї ухвалине підлягають касаційному оскарженню.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 755/10786/16-ц (провадження № 61-44154сво18) зробив висновок, що: «ухвали вказані у пункті 4 частини першої статті 353 ЦПК України, після їх перегляду в апеляційному порядку, не можуть бути предметом оскарження у суді касаційної інстанції (пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України)».

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржені ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року та постанова Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023 року про відмову у забезпечені позову не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023 року в справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук