ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
іменем України

21 березня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7054/22
Головуючий у першій інстанції Рахманкулова І. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/479/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

секретар: Патук А.А.

Позивач: ОСОБА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 .

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, (суддя Рахманкулова І.П.), ухвалене о 14 год. 04 хв. у м. Чернігів, повний текст рішення складено 29 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, в якому просила встановити юридичний факт її постійного проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2005 року по 17 травня 2022 року.

Позов мотивовано тим, що у період часу з 1 січня 2005 року по день зникнення ОСОБА_5 безвісти вони проживали однією сім`єю за адресою її реєстрації: АДРЕСА_1 . Мали спільне господарство, спільний бюджет та спільні витрати. За час спільного проживання у них з ОСОБА_5 народилось двоє синів. За життя ОСОБА_5 визнавав дітей своїми, піклувався та утримував їх, як свою сім`ю. Встановлення даного факту їй необхідно для отримання виплат в зв`язку з загибеллю її чоловіка ОСОБА_5 та встановлення факту батьківства відносно її дітей.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 грудня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу задоволено частково: встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з 01 січня 2007 року по день його зникнення безвісти - 17 травня 2022 року, що підтверджується сповіщенням Військової частини НОМЕР_1 № 26 від 03 червня 2022 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки позивачка довела, що у неї з ОСОБА_5 , який на час розгляду справи рахується безвісти зниклим з 17.05.2022, склалися усталені відносини, притаманні подружжю, а саме спільне проживання, введення спільного господарства, наявність спільних витрат, спільний відпочинок, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання майна. Проте, враховуючи, що у матеріалах справим відсутні докази на підтвекрдження того, що позивач почала проживати з ОСОБА_5 однією сім`єю з 01 січня 2005 року, як про це заявлено позивачем, але відповідачі у судовому засіданні визнали, що на весні 2007 року їх син дійсно проживав з позивачем, а тому суд вбачає за можливе задовольнити позов частково та встановити факт проживання позивача з ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з 01 січня 2007 року по день його зникнення безвісти - 17 травня 2022 року, що підтверджується сповіщенням Військової частини НОМЕР_1 № 26 від 03 червня 2022 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права. Скарга мотивована тим, що відповідачі є неналежними відповідачами, оскільки рішення суду безпосередньо на відповідачів не покладає жодних зобов`язань. На даний час майновий спір у позивача з відповідачами відсутній. Рішення суду в подальшому може вплинути на права та інтереси відповідачів, тобто вони можуть бути учасником справи як третя особа без самостійних вимог на предмет спору. Крім того, в матеріалах справи № 750/7054/22 відсутні документи, якими підтверджується статус ОСОБА_5 як такого, що зник безвісті за особливих обставин та якими б підтверджувалася актуальна на час подання позову інформація про правовий статус ОСОБА_5 . Відповідачка ОСОБА_6 вважає, що на даний час у суду першої інстанції відсутні були підстави розглядати позов про встановлення факту проживання позивачки із ОСОБА_5 як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу без залучення самого ОСОБА_5 , оскільки відсутнє судове рішення про визнання його померлим. Стовно відносин, що склались між позивачкою та її сином ОСОБА_7 , апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не підтримувала з нею та ОСОБА_2 родинних відносин, діти їх не називали бабусею та дідусем. ОСОБА_5 дійсно з 2007 року проживав у квартирі позивачки, проте підтвердити чи спростувати наявність ознак у них саме сімейних відносин вона не може.Також ОСОБА_6 вказує, що суд посилаючись на матеріали справи №750/3604/22 не надав належної оцінки доказам які в ній наявні та досліджувались, а саме документам щодо отримання допомоги від держави в яких було зазначено, що ОСОБА_1 є одинокою матір`ю, ні від кого не отримує матеріальної допомоги, сама займається вихованням дітей. Судом хоча і зазначено, що ні позивач ні ОСОБА_5 не перебували в зареєстрованому шлюбі, але матеріали справи таких доказів не містять. Також на думку ОСОБА_6 суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення зазначає про наявність у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спільних дітей, хоча матеріали справи таких доказів не містять. Також матеріали справи не містять оголошення про належне повідомлення відповідача ОСОБА_4 хоча в рішенні зазначено про виклик цього відповідача до суду з посиланням на наявність оголошення на Сайті судової влади. ОСОБА_2 просить суд змінити рішення в частині мотивів, з яких суд відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 грудня 2022 року не відповідає, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила суд встановити факт проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2005 року по 17.05.2022 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги та встановлюючи факт проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловіка та дружини з 1 січня 2007 року по 17 травня 2022 року, суд першої інстанції вважав доведеним зазначений факт на підставі пояснень позивачки, показань свідків, фотокарток, народження дітей, матеріалів даної справи та справи за заявою про встановлення факту проживання чоловіка та дружини без шлюбу та факту батьківства.

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Право вибору способу захисту, передбаченого законом, належить особі, яка звернулася за захистом свого права.

Як вбачається зі змісту статей 51, 175 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Винятки становлять справи, вирішення яких є неможливим без участі усіх співвідповідачів у зв`язку із характером спірних правовідносин.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висновувала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Тоді як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16-ц (пункт 43), від 19 травня 2020 року у справі № 263/17218/18 (пункт 24).

Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункт 54) та 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18 (пункт 31)).

Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99).

Сторонами у справі позовного провадження про встановлення факту проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу є ті особи, які вважають, що вони проживали однією сім`єю один з одним, а у випадку смерті до участі в справі можуть бути залучені їх спадкоємці, а також ті особи на права та обов`язки яких може вплинути рішення про встановлення факту.

З позовної заяви та матеріалів цивільної справи № 750/3604/22 вбачається, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 4 від 20.04.2022, ОСОБА_5 з 20 квітня 2022 року зараховано до складу вказаної військової частини (справа № 750/3604/22 а.с. 21). Згідно сповіщення Військової частини НОМЕР_1 № 26 від 03 червня 2022 року ОСОБА_5 зник безвісти 17.05.2022 в НП Десна під час ракетного удару з боку країни агресора РФ (справа №750/3604/22 а.с. 20).

Сторони підтверджували, що ОСОБА_5 проходив військову службу у ЗСУ і після ракетного удару 17.05.2022 року по смт. Десна відомості про нього відсутні.

Факт смерті особи може бути підтверджений свідоцтвом про смерть або рішенням суду про визнання особи померлою.

Матеріали справи таких відомостей не містять, тобто правовий статус ( цивільна правоздатність та дієздатність) ОСОБА_5 на день розгляду справи не встановлений.

Звертаючись до суду з позовом позивачка зазначала, що встановлення факту проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу їй потрібно для отримання виплат у зв`язку з загибеллю її чоловіка та встановлення факту батьківства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 « Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям підчас дії воєнного стану» встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст.16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Відповідно до наказу від 25.01.2023 року № 45 Міністра оборони України « Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі ( смерті)військовослужбовців Збройних сил України в період дії воєнного стану» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 « Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям підчас дії воєнного стану», що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання одноразової грошової допомоги визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця. Заява (додаток 1) подається до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦКСП) незалежно від місця реєстрації заявника.

Таким чином, право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі ( смерті) військовослужбовця Збройних сил України ОСОБА_5 може виникнути після офіційного визнання його померлим.

Органом який приймає рішення щодо виплати такої допомоги є районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Оскільки встановлення факту проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 потрібно для отримання виплат у зв`язку з загибеллю її чоловіка, то належними відповідачами у справі є районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та ті особи які мають право на отримання такої допомоги.

Позивачка у цій справі клопотань про залучення до участі у справі районного (міський) територіального центру комплектування та соціальної підтримки як співвідповідача не заявлявляла.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача пояснювала, що відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є батьками ОСОБА_5 не бажають звертатись до суду з заявою про визнання військовослужбовця ОСОБА_5 безвісно відсутнім або оголошення померлим. Без наявності рішення про встановлення факту проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу вона позбавлена права на звернення до суду з заявою про визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім або оголошення його померлим .

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 317 ЦПК України Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами( якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, порядок обліку, розшуку та соціального захисту таких осіб і членів їхніх сімей врегульовано Законом України « Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин».

Відповідно до вказаного Закону такого статусу набуває зникла безвісти особа з моменту внесення її до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Системне тлумачення вищевказаних норм права дає підстави виснувати, що ОСОБА_8 може звернутися до суду із заявою про визнання військовослужбовця ОСОБА_5 безвісно відсутнім або оголошення померлим, зазначивши: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Таким чином, ОСОБА_1 не позбавлена права на звернення до суду з заявою про визнання військовослужбовця ОСОБА_5 безвісно відсутнім або оголошення його померлим. З визначенням правового статусу ( цивільної правоздатності та дієздатності) ОСОБА_5 і в залежності для яких цілей виникне необхідність у встановленні факту проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 може звернутись до суду у порядку окремого чи позовного провадження.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржуване судове рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.141, 258, 263, 374, 376 ч.3 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 грудня 2022 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 22 березня 2020 року.

Головуючий: Судді: