Справа № 342/1294/22
Провадження № 2/342/131/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частки житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , в інтересах якої діє адвокат Візінська Г.В., (вул. Шевченка буд. 71-А, офіс 7, м. Городенка, Коломийського району, Івано-Франківської області) 07.12.2022 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка проживає по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , який проживає по АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 яка проживає по АДРЕСА_1 , та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_5 був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом на право власності на жилий будинок від 04.08.1989, випискою з інвентаризаційних матеріалів. Згідно довідки Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 671 від 30.09.2022, за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,25 га. Відповідно до довідки Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 669 від 30.09.2022 у колгоспному дворі за адресою: АДРЕСА_4 станом на 15.04.1991 були зареєстровані: ОСОБА_5 голова двору; ОСОБА_2 (відповідач 1) дружина; ОСОБА_4 (відповідач 2) дочка; ОСОБА_3 (відповідач 3) - син. На момент припинення колгоспного двору його членами були: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . Тобто право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/4 частці кожного. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він мав у власності 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Померлий ОСОБА_5 залишив заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів ОСОБА_1 , тобто позивачу. Отже, позивач має право на 1/4 частку житлового будинку як спадкоємцю після смерті ОСОБА_5 . Позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що документи, які підтверджують право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 видані на ім`я спадкодавця - ОСОБА_5 , як голові колгоспного двору, що позбавляє можливості визначити його частку в житловому будинку. Отже, позивач має право на 1/4 частку житлового будинку як спадкоємцю після смерті ОСОБА_5 . Щодо часток ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 по 1/4, то відповідно до їх усних заяв, вони відмовляються від них на користь позивача.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності за кожним на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_5 , був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом на право власності на жилий будинок від 04.08.1989, випискою з інвентаризаційних матеріалів. Відповідно до довідки Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 669 від 30.09.2022 у колгоспному дворі за адресою: АДРЕСА_4 станом на 15.04.1991 були зареєстровані: ОСОБА_5 голова двору; ОСОБА_2 дружина; ОСОБА_4 дочка; ОСОБА_3 - син.На момент припинення колгоспного двору його членами були: ОСОБА_5 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_3 . Тобто право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/4 частці кожного.Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р., коли був введений в дію ЗУ «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 р. позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 належало право власності по 1/4 частці майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратив право на частку в його майні.Таким чином, виходячи із аналізу норм Цивільного кодексу України, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 має право на 1/4 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , кожний.

Ухвалою судді Федів Л.М. від 08 лютого 2023 року зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частки житлового будинку (справа №342/135/23) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (справа № 342/1294/22), присвоєно об`єднаній справі №342/1294/22.

Учасники справи в судове засідання 28.03.2023 не з`явилися.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - адвокат Візінська Г.В. подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд справи провести за відсутності позивача та її представника.

Відповідачі (позивачі за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Зустрічні позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Випискою з інвентаризаційних матеріалів, наданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 10444 від 17.05.2022 стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 406 право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами в АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_5 (головою колгоспного двору) (форма власності приватна, частка 1/1) на підставі свідоцтва про право власності, видане Городенківським РВК 04.08.1989 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 102 від 14.06.1989 р.

06.12.1976 р. Указом Президії Верховної Ради Української РСР за № 1514-IX село Чортовець переіменовано на село Назаренкове та 11.06.1996 р. постановою Президії Верховної Ради України за № 3278-XII село Назаренкове переіменовано на село Чортовець та змінено назву Назаренківської сільської ради на Чортовецьку сільську раду, що стверджується копією довідки Чортовецького старостинського округу Городенківської міської ради № 731 від 07.09.2021.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 323422956 від 20.02.2023 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_5 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_6 , розміщений на земельній ділянці, площею 0,25 га, що доводиться довідкою Городенківської міської ради № 671 від 30.09.2022.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1984 році, господарські будівлі та споруди - в 1945, 1988, 1989, 1990 році.

Згідно Звіту про оцінку житлового будинку, складеного ФОП ОСОБА_6 на підставі договору № 0104/С від 28.09.2022, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 станом на 28.09.2022 становить - 192 985 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Із ксерокопії по господарської книги за 1991-1995 рр., виданої Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що житловий будинок, особовий рахунок № НОМЕР_1 відносився до суспільної групи господарства «колгоспники».

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Згідно записів в по господарських книгах за 1991-1995 роки № 519, у колгоспному дворі за адресою: АДРЕСА_6 станом на 15.04.1991 були зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , голова двору, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син, що доводиться довідкою № 669, виданою 30.09.2022 Городенківською міською радою Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності по 1/4 частці належав колишнім членам колгоспного двору- ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Голова колишнього колгоспного двору ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 71 року в с. Чортовець Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 71 від 12 жовтня 2021 року, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 12.10.2021. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України).

За заповітом, посвідченим 06.10.2020 секретарем виконкому Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, та зареєстрованим в реєстрі за № 103, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося в тому числі: житловий будинок з усіма господарськими спорудами та земельними ділянками, що належать до нього за адресою: АДРЕСА_4 , грошові заощадження, земельні ділянки (паї) за державними актами (сертифікатом) на його ім`я, майнові паї, і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Даний заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 66852637, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №68432959 від 08.02.2022.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 727 від 12.10.2021, на час смерті проживав і був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_4 , що доводиться довідкою № 670, виданою 30.09.2022 Городенківською міською радою Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом ОСОБА_5 є ОСОБА_1 .

На виконання ухвали суду, приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Стефурак Н.Я. надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 26/2022 (номер у Спадковому реєстрі № 69104106), заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 , яка 08.02.2022 (протягом встановленого статтею 1270 ЦК України строку) подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

ОСОБА_1 22.09.2022 приватним нотаріусом Коломийського РНО Стефурак Н.Я. видано 5 (п`ять) свідоцтв про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 1818, № 1819, № 1820, № 1821, № 1822, на належні ОСОБА_5 : 1) земельну ділянку, площею 0,2500 га, яка розташована по АДРЕСА_4 (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); 2) земельну ділянку, площею 0,1001 га, за земельними угіддями рілля, яка розташована на території Чортовецької сільської ради Коломийського (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 3) земельну ділянку, площею 0,1034 га, за земельними угіддями рілля, яка розташована на території Чортовецької сільської ради Коломийського (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 4) земельну ділянку, площею 0,4276 га, за земельними угіддями рілля, яка розташована на території Чортовецької сільської ради Коломийського (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 5)земельну ділянку, площею 0,5335 га, за земельними угіддями рілля, яка розташована на території Чортовецької сільської ради Коломийського (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

До складу спадщини ОСОБА_5 входить також 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, зокрема на частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Стефурак Н.Я. від 22.09.2022 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною відмови нотаріуса є те, що частка померлого в даному житловому будинку конкретно не визначена.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Згідно п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є відмова власника від права власності. Згідно ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_5 ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла спадкоємець за заповітом - ОСОБА_1 .

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 фактично стала власником 1/4 часткижитлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 , користується нею. Однак, через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору, позивач (відповідач за зустрічним позовом) не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що:

- позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 , успадковану після смерті ОСОБА_5 ;в іншій частині позовуслід відмовити;

- зустрічний позовОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а саме за відповідачами (позивачами за зустрічним позовом) слід визнати право власності за кожним на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 , що належав до колгоспного двору, членами якого вони були.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 и задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 .

В іншій частині позовуОСОБА_1 и відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Зареєстроване місце проживання позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Зареєстроване місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Зареєстроване місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 .

Зареєстроване місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 - АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Судове рішення складено 28.03.2023.

Суддя: Федів Л. М.