Провадження № 2/750/46/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :

головуючого судді Логвіної Т.В.,

секретаря Примак Т.В.,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

у грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» звернулось до суду з позовом, в якому просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення у сумі 18277 грн. 74 коп. за період з 01.04.2017 по 01.11.2021, три відсотки річних у сумі 1615 грн. 18 коп. та втрати від інфляційних процесів у сумі 4571 грн. 19 коп.

Обгрунтовано позов тим, що ТОВ ФІРМА «ТЕХНОВА» через відокремлений підрозділ Комунальний енергогенеруючий, підрозділ "Чернігівська теплоелектроцентраль" ТОВ ФІРМИ "ТЕХНОВА" надає населенню м. Чернігова послуги з теплопостачання у вигляді централізованого гарячого водопостачання і централізованого опалення у відповідності до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630. Відповідач є споживачем послуг, які надавалися позивачем за адресою: м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 79. Однак, у порушення вимог чинного законодавства відповідач не здійснював оплату за надані позивачем послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка ними в добровільному порядку не погашена.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2022 року призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

В установлений судом строк представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд залишити позовні вимоги без задоволення, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими, зазначила, що відповідач є учасником бойових дій, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Деснянського району ДСП ЧМР та має пільги, передбачені ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача, як такий, що пропущений без поважних причин, та відмовити позивачу у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості.

16 серпня 2022 року представник позивача подала відповідь на відзив, в якій просить визнати поважними причини пропущення строку позовної давності, посилаючись, зокрема, на те, що з 12.03.2020 до 31.08.2022 на всій території Українивстановлений карантин та запроваджено обмежувальні протиепідемічні заходи з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та відповідно до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України строки визначені ст. 257, 258, 362,559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України продовжуються на строк дії карантину, щодо пільг по сплаті за житлово-комунальні послуги зазначає, що пунктом 49 Правил № 630 визначено, що відшкодування пільг здійснюється в межах соціальних нормативів, визначених законодавством, алгоритм нарахування за надані Відповідачу послуги з централізованого опалення у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії визначений п. 21, 40-43 Правил № 630, а отже висновки відповідача щодо безпідставності вимог позивача є необгрунтованими.

Представник позивача в судовому засідання просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засідання просила відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ТОВ ФІРМА «ТЕХНОВА» через відокремлений підрозділ Комунальний енергогенеруючий, підрозділ "Чернігівська теплоелектроцентраль" ТОВ ФІРМИ "ТЕХНОВА" надає населенню м. Чернігова послуги з теплопостачання у вигляді централізованого гарячого водопостачання і централізованого опалення у відповідності до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що не заперечується відповідачем.

Відповідач являється учасником бойових дій, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Деснянського району ДСП ЧМР та має пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема, по сплаті за житлово-комунальні послуги в розмірі 75%.

Багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 централізовано забезпечується послугою з опалення та гарячого водопостачання.

Надання послуг з централізованого опалення здійснюється безперебійно протягом опалювального сезону, початок та закінчення якого визначається розпорядженнями Чернігівської міської ради.

Від`єднання даного житлового приміщення від системи централізованого опалення будинку у встановленому законом порядку не проводилось.

19 липня 2017 року Деснянським районним судом м. Чернігова було видано судовий наказ по справі № 750/6577/17 за заявою ТОВ ФІРМА «ТЕХНОВА» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.12.2014 по 01.06.2017 в сумі 7587 грн. 73 коп., який ухвалою цього ж суду від 23.09.2019 року скасовано (а.с. 14).

14 січня 2020 року Деснянським районним судом міста Чернігова було видано судовий наказ по справі № 750/14412/19 за заявою ТОВ ФІРМА «ТЕХНОВА» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.10.2017 по 01.10.2019 в сумі 10874 грн. 53 коп., 3% річних в сумі 397 грн. 14 коп., інфляційні в сумі 749 грн. 42 коп., який ухвалою цього ж суду від 28.01.2020 року скасовано (а.с. 15).

Частиною четвертою статті 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власність зобов`язує.

Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ. Зокрема, цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 зазначеного Закону до комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (частина перша статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, зокрема, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Також, пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (який регулював спірні відносини до вступу в силу Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ) було передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Частиною 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (який регулював спірні відносини до вступу в силу Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ) було визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячї води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Відповідно до частин п`ятої, сьомої статті 21 та частини четвертої статті 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом .

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно із пунктом 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Пунктом 49 Правил № 630 визначено, що відшкодування пільг здійснюється в межах соціальних нормативів, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них надаються в розмірі 75-процентної знижки плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Відповідно до п. 2, 3 Постанови КМУ «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 6 серпня 2014 р. № 409 соціальна норма житла, в межах якої держава надає громадянам пільги на оплату послуг з постачання теплової енергії для потреб централізованого або автономного опалення становить 21 кв. метр опалюваної площі на одну особу та - додатково 10,5 кв. метра на сім`ю; для користування послугами з постачання гарячої води 1,6 куб. метра на одну особу на місяць.

Тобто, соціальна норма житла, в межах якої держава надає Відповідачу пільги на оплату послуг з постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення становить 52,5 кв. метра (21+21+10,5=52,5 кв.м).

Відповідно до п.10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117, та пункту 8 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з Державного бюджету України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 року, нарахування пільг на житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2017 по 30.09.2019 року здійснювалось організаціями-надавачами послуг.

З 01 жовтня 2019 року змінилась система нарахування та оплати пільг за житлово-комунальні послуги, зокрема, відповідно до постанови Кабінет Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 373 затверджено «Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі», а саме перерахування коштів з рахунка для виплати пільг на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг здійснюється АТ "Ощадбанк".

Тобто, при безготівковій формі виплати пільг частина платежів надійшла на особовий рахунок Відповідача від АТ "Ощадбанк", а інша частина нарахувань за послуги повинна була сплачуватись Відповідачем самостійно (а.с. 68-69).

Згідно довідки від 10.01.2023 № 13-05/149 відповідачу було нараховано 75% пільгу за послугу з постачання теплової енергії на 2 особи на 52,5 кв.м. у грошовій безготівковій формі з 01.10.2019 року по 31.12.2019 року у наступних розмірах: жовтень 2019 - 858,22 грн., листопад 2019 - 1662,81 грн., грудень 2019-1662,81 грн. 3 01.01.2020 року по 30.04.2020 року пільга на послугу з постачання теплової енергії нараховувалась у грошовій готівковій формі у наступних розмірах: січень 2020 року - 1662,81 грн., лютий 2020 року -1662,81 грн., березень 2020 року -1662,81 грн., квітень 2020 року - 831,40 грн., травень 2020 року вересень 2020 року - неопалювальний період, жовтень 2020 року - 858,22 грн., листопад 2020 року -1662,81 грн., грудень 2020 року 1662, 81 грн., січень 2021 року -1662,81 грн. лютий 2021 року - 1662,81 грн., березень 2021 року 1662, 81 грн., квітень 2021 831,40 грн., травень 2021 року вересень 2021 року - неопалювальний період, жовтень 2021 року 858, 22 грн.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на споживачів покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг.

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини третьої статті 510 Цивільного кодексу України якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем надавалися відповідачу послуги з централізованого опалення.

Відповідач своєчасно і в повному обсязі не здійснював плату за надані позивачем послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2017 до 01.11.2021 в сумі 18277 грн. 74 коп.,що підтверджується розрахунком (а.с. 106-107).

Вказаний розрахунок не спростований відповідачем належними та допустимими доказами.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просила застосувати строки позовної давності до вимог позивача.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя, четверта статті 267 Цивільного кодексу України).

Спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачами наданих позивачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення.

Як вже зазначалося, згідно частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, а пунктом 18 Правил № 630 визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

З огляду на те, що між сторонами не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил № 630 термін внесення платежів, а тому з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежам.

Слід зазначити, що згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 Цивільного кодексу України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 Цивільного кодексу України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, висловленого у постановах від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15, та від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц, про те, що подання кредитором (зокрема виконавцем послуг) в порядку, передбаченому ЦПК України, заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності.

У даному випадку мало місце скасування судового наказу і звернення позивача з позовом про стягнення заборгованості за надані ним послуги.

Суд зазначає, що 19 липня 2017 року Деснянським районним судом м. Чернігова було видано судовий наказ по справі № 750/6577/17 за заявою ТОВ ФІРМА «ТЕХНОВА» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.12.2014 по 01.06.2017 в сумі 7587 грн. 73 коп., який ухвалою цього ж суду від 23.09.2019 року скасовано. 14 січня 2020 року Деснянським районним судом міста Чернігова було видано судовий наказ по справі № 750/14412/19 за заявою ТОВ ФІРМА «ТЕХНОВА» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.10.2017 по 01.10.2019 в сумі 10874 грн. 53 коп., 3% річних в сумі 397 грн. 14 коп., інфляційні в сумі 749 грн. 42 коп., який ухвалою цього ж суду від 28.01.2020 року скасовано.

Згідно п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Строки, визначені статями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), відповідно до якого Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнений пунктом 12, набрав чинності 02.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-19), спричиненої коронавірусом SARS COV-2» з 12 березня 2020 на території України був встановлений карантин.

Дію карантину, встановленого зазначеною постановою, продовжено на всій території України згідно з постановами Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020, №500 від 17.06.2020, №641 від 22.07.2020, №760 від 26.08.2020, №956 від 13.10.2020, №1236 від 09.12.2020, №104 від 17.02.2021, №405 від 21.04.2021, №611 від 16.06.2021, №855 від 11.08.2021, №981 від 22.09.2021.

Кабінет Міністрів України постановою від 27.05.2022 р. № 630 вніс зміни, зокрема, до Постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 31.08.2022 р.

Отже станом на 12.03.2020 загальний строк позовної давності (три роки), а тому по вимогам щодо стягнення заборгованості станом на 12.03.2017 строк позовної давності не сплив, у зв`язку з викладеним позовні вимоги щодо стягнення заборгованості є обгрунтованими.

У зв`язку з чим, стягненню підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.04.2017 по 01.11.2021.

Суд враховує, що згідно зі статтею 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» вбачається, що до спільного майна багатоквартирного будинку належать, зокрема, і приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом .

Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

За таких обставин, оскільки відповідачем порушено зобов`язання щодо обов`язкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин, суд також знаходить підстави для стягнення з відповідача втрат від інфляції та 3% річних, як це передбачено статтею 625 Цивільного кодексу України.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18 березня 2019 року в справі № 210/5796/16-ц (провадження № 61-1647св17) та інших.

За таких обставин, суд також знаходить підстави для стягнення з відповідача 3% річних у сумі 1615 грн. 18 коп. та втрати від інфляційних процесів у сумі 4571 грн. 19 коп., як це передбачено статтею 625 Цивільного кодексу України.

У зв`язку зі звільнення відповідача від сплати судових витрат та відповідно до ч. 6 статті 141 ЦПК України компенсувати позивачу витрати по сплаті судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Предславинська, 31/11, офіс 87, м. Київ; ідентифікаційний код юридичної особи - 24100060) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 18277 грн. 74 коп. з урахуванням трьох відсотків річних в сумі 1615 грн. 18 коп. та втрат від інфляції в сумі 4571 грн. 19 коп., а всього 24464 грн. 11 коп. (двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят чотири грн. 11 коп.).

Судові витрати понесені Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова», а саме сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн. компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 22.03.2023.

Суддя