КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

[1]

23 березня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді Немировської О.В., перевіривши виконання вимог ст.ст. 354 - 357 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 наухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2023 року,

встановив:

ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2023 року було відмовлено у відкритті провадження у справі. Не погоджуючись з ухвалою, представник позивача 02 лютого 2023 року подав апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала була постановлена судом 13 січня 2023 року, а апеляційна скарга подана 02 лютого 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, питання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт не порушував.

З урахуванням вказаних обставин апеляційна скарга була залишена без руху для подання належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

20 березня 2023 року представник позивача подав до суду заяву, у якій вказував, що оскільки копія оскаржуваної ухвали позивачеві вручена не була, то і строк на подачу апеляційної скарги не розпочався. За таких обставин представник позивача вважав, що підстави для вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні.

Однак, такі доводи заявника - адвоката Чехонадського А.О. зводяться до власного трактування ним норм чинного процесуального законодавства та не є підставою для відкриття апеляційного провадження без вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Оскаржувана ухвала була постановлена судом 13 січня 2023 року. Того ж дня було складено та підписано її повний текст. Отже, останнім днем для подання апеляційної скарги є 30 січня 2023 року. Апеляційна скарга була подана представником позивача з пропуском строку на апеляційне оскарження - 02 лютого 2023 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що «вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави…» (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У кожній справі суди мають перевірити наявність підстав для поновлення строку на оскарження, визнати їх виправданими, а також мотивувати свій висновок про наявність поважних причин для поновлення пропущеного процесуального строку.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Також необхідно зазначити, що судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У пункті 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Відповідного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 16 березня 2021 року (справа № 626/2450/14-ц).

В даному випадку, хоча апеляційна скарга і подана з незначним пропуском строку на апеляційне оскарження, однак апелянт не порушує питання про його поновлення з підстав, передбачених частинами 2, 3 ст. 354 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За таких обставин з метою захисту права позивача на апеляційне оскарження суд вважає за доцільне продовжити скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, встановлений ухвалою суду від 06 березня 2023 року.

Керуючись ст.ст. 354, 357,185 ЦПК України суд

ухвалив:

продовжити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_3 строк для усунення недоліків апеляційної скарги наухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2023 року терміном на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

№ справи: 752/502/23

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5981/2023

Головуючий у суді першої інстанції: Ольшевська І.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.