Справа № 167/281/23
Номер провадження 2/167/112/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Сіліча І. І.,

з участю:

секретаря судового засідання Матвійчук Л. О.,

представника позивача Дубчук Ж. В. ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом органу опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради в особі служби у справах дітей Рожищищенської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав

встановив:

Орган опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради в особі служби у справах дітей Рожищищенської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову вказує, що в шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Рожищенської районної державної адміністрації № 1/о від 03 липня 2020 року малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 поставлено на профілактичний облік служби у справах дітей, як таких, які проживають в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не працювали, зловживали спиртним, не створювали належного догляду за дітьми. Навесні 2020 року ОСОБА_2 уклав контракт на проходження військової служби у Зройних Силах України. Матір дітей, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті дружини батько ОСОБА_2 не виявив бажання повернутися додому та займатися вихованням дітей, їх життям та здоров`ям не цікався, матеріально не утримував. Діти залишились проживати з бабою ОСОБА_7 в с. Рудня Луцького району Волинської області, яка займається їх вихованням. Матеріальне становище в сім`ї важке, баба пенсіонер, діти отримують пенсію по втраті годувальника, сума якої не забезпечує навіть базових потреб дітей.

Малолітні діти навчаються в КОЗЗСО «Рожищенський ліцей №3», згідно характеристик з навчального закладу батько ОСОБА_2 не цікавиться навчанням своїх дітей, не бере участі їх вихованні.

Неодноразово працівниками служби у справах дітей в телефонному режимі з батьком ОСОБА_2 проводились бесіди щодо неухильного виконання свої батьківських обов`язків та матеріального забезпечення дітей, проте жодних результатів це не дало. В ході роботи службою у справах дітей Рожищенської міської ради надіслано лист до військової частини, в якій служив ОСОБА_2 , щодо сприяння у вирішенні питання про обов`язок батька утримувати своїх малолітніх дітей. У відповідь на запит, з військової частини НОМЕР_1 надійшла інформація про те, що ОСОБА_2 самовільно залишив військову частину. Оскільки в його діях вбачаються ознаки злочину, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 4 ст. 408 КК України, внаслідок чого з 08 жовтня 2022 року ОСОБА_2 призупинено військову службу. З того часу ОСОБА_2 проживає зі своєю матір`ю в АДРЕСА_1 . Дітей не відвідує, матеріально не утримує та немає наміру займатися їх вихованням, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями.

Вивчивши матеріали по справі, орган опіки та піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Ураховуючи вищевикладене просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 15 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 12 квітня 2023 року о 09 год 30 хв.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 12 квітня 2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті 11 травня 2023 року о 10 год 30 хв.

В судовому засіданні представник позивача Дубчук Ж. В. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Надала пояснення близькі за змістом тим, які викладені у позовній заяві. Вказала, що виходячи з фактичних обставин справи при пред`явленні позову орган опіки і піклування в першу чергу керувався інтересами дітей та забезпечення їх розвитку у безпечному та спокійному середовищі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей. Зазначив, що дійсно вихованням дітей не зймається.

За клопотанням позивача судом було допитано свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Так, свідок ОСОБА_7 , яка є бабусею ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 суду повідомила, що внуки проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 вихованням дітей не займається.

Свідок ОСОБА_8 , яка тіткою малолітніх дітей, в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_2 не займається вихованням дітей, їх матеріальним забезпеченням, взагалі не цікавиться їхнім життям.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 судом установлено, що 02 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , про що було зроблено актовий запис № 118.

Під час шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_6 народилося троє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Судом встановлено, що мати дітей ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 18 листопада 2020 року виконавчим комітетом Руднянської сільськї ради Рожищенського району Волинської області.

Наказом начальника служби у справах дітей Рожищенської районної державної адміністрації № 1/о від 03 липня 2020 року та витягом з наказу № 1/0 від 09 квітня 2021 року малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 поставлено на профілактичний облік служби у справах дітей, як таких, які проживають в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Службою у справах дітей Рожищенської міської ради надіслано лист до військової частини, в якій служив ОСОБА_2 , щодо сприяння у вирішенні питання про обов`язок батька утримувати своїх малолітніх дітей. У відповідь на запит, з військової частини НОМЕР_1 надійшла інформація про те, що ОСОБА_2 самовільно залишив військову частину. Оскільки в його діях вбачаються ознаки злочину, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 4 ст. 408 КК України, внаслідок чого з 08 жовтня 2022 року ОСОБА_2 призупинено військову службу. З того часу ОСОБА_2 проживає зі своєю матір`ю в АДРЕСА_1 . Дітей не відвідує, матеріально не утримує та немає наміру займатися їх вихованням, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями.

Працівниками центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 18 січня 2023 було проведено оцінку потреб сім`ї - діти ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 опинились в складних життєвих обставинах, які спричинені смертю матері та ухиленням батька ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей.

Згідно характеристик Комунального опорного закладу загальної середньої освіти «Рожищенський ліцей №3» Рожищенської міської ради Луцького району встановлено, що діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 навчаються в даному освітньому закладі з першого класу, діти ативні, добрі, легко спілкуються з однокласниками та вчителями. Батько ОСОБА_2 не цікавиться навчанням своїх дітей, не бере участі у їх вихованні.

З актів обстеження умов проживання дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в сім`ї баби ОСОБА_7 від 11 квітня 2022 року, 06 жовтня 2022року, 18 січня 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що умови проживання задовільні. Кімнати облаштовано меблями є побутова техніка. В помешканні чисто, охайно, тепло. Діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 мають окрему кімнату, є місце для навчання та відпочинку.

Як вбачається з акту обстеження умов проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 від 30 січня 2023 року житловий будинок складається з трьох кімнат, кухні та коридору. Умови проживання задовільні. В будинку тепло, наявні меблі, побутова техніка. Батько ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, баба ОСОБА_10 поводить себе агресивно. Батько спілкується з дітьми вкрай рідко, забирати дітей на виховання не має бажання.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради враховуючи інтереси малолітніх дітей та керуючись ст. 164, 165 СК України орган опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради вважає за доцільне просити суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням виконавчого комітету Рожищенської міської ради від 28 лютого 2023 року № 2/17 вказаний висновок органу опіки і піклування затверджено.

У зв`язку з наведеним, діючи в інтересах дітей, орган опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права малолітніх дітей.

Спірні правовідносини з приводу позбавлення батьківських прав, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 13 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

ЄСПЛ зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01 листопада 2017 року у справі № 211/559/16-ц).

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши письмові докази, суд установив, що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач свідомо ухиляються від виховання своїх дітей і свідомо нехтує своїми обов`язками, його поведінка є винною.

На думку суду, представник позивача довела обставини свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, а також ту обставину, що така поведінка відповідача ставить під реальну загрозу здоров`я, фізичний, психологічний, моральний, духовний тощо розвиток всіх дітей.

Водночас, відповідачем не представлено суду доказів стосовно зміни його поведінки та відношення до виховання дітей.

У судовому засіданні встановлено, що сім`я відповідача перебуває під соціальним супроводом уповноважених осіб. Проте, як слідує з пояснень представника позивача та відповідача і досліджених у судовому засіданні письмових доказів, відповідач не бажає і не має наміру змінювати свій спосіб життя та поведінку.

За таких обставин зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідача від виховання своїх дітей, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками і його поведінка є винною, оскільки, на думку суду, відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків не унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від нього причин.

На думку суду, мотиви для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 є достатніми, і рішення про позбавлення його батьківських прав здатне забезпечити належний захист прав та інтересів дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а висновок органу опіки ґрунтується на достатній доказовій базі.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , оскільки судовим розглядом встановлено факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей, і свідоме та тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Крім того, суд доходить висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей, є доцільним та приймається виключно в інтересах дітей, які отримають можливість рости та розвиватися в нормальному соціальному середовищі, жити в умовах дотримання санітарно-гігієнічних норм, митися, нормально харчуватися, навчатися, читати книги, ходити у чистому одязі, відвідувати гуртки, отримувати медичний догляд, бути соціально адаптованими і мати соціальні навички тощо.

Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Таким чином, орган опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради в особі служби у справах дітей при зверненні до суду в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з позовом про позбавлення батьківських прав звільнений від сплати судового збору.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», тому, виходячи із положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути 1073,60 грн судового збору.

Керуючись ст. 10, 12, 27, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов органу опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради в особі служби у справах дітей Рожищищенської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1073 (одна тисяча сімдесят три ) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 11 травня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: орган опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради, місцезнаходження: м. Рожище, вул. Незалежності, 60 Волинська область, .

Представник позивача: Дубчук Жанна Володимирівна, начальник служби у справах дітей Рожищенської міської ради, робоча адреса: м.Рожище, вул.Грушевського, 12, Волинська область.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя І. І. Сіліч