ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1729/23 Справа № 188/529/21 Суддя у 1-й інстанції - Бурда П. О. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА",

на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року,

по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" про стягнення матеріальних збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2021 року до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" про стягнення матеріальних збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 26.11.2020 о 15 год. 30 хв. біля шахти Степова в м. Першотравенськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SKODA FABIA» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням сина позивача ОСОБА_3 . Автомобіль ВАЗ 2109 державний номер НОМЕР_2 належить позивачу. Винним у цій дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_2 . За наявною згодою учасників дорожньо-транспортної пригоди щодо її обставин ними була застосована система «Електронний Європротокол». Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту яких складає 55557,20 грн, а матеріальний збиток позивача в результаті його пошкодження складає 43561,48 грн. За послуги з оцінки автомобіля позивачем були сплачені кошти в сумі 3500,00 грн. Отже, загальний розмір спричинених матеріальних збитків, на думку позивача, складає 47061,48 грн. ПАТ Українська акціонерна страхова компанія АСКА було здійснено виплату страхового відшкодування позивачу в загальному розмірі 20953,97 грн. Позивач просив стягнути на його користь: з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування спричиненої майнової шкоди кошти в розмірі 26107 (двадцять шість тисяч сто сім) грн 51 коп.; з ПАТ Українська акціонерна страхова компанія АСКА на його користь в якості компенсації франшизи кошти в розмірі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп.; з відповідачів судові витрати по справі.

13.07.2022 року до суду першої інстанції надійшла уточнена позовна заява, у якій позивач виключив з числа відповідачів ОСОБА_2 у зв`язку з перерахуванням останнім вказаної у позові суми позивачу та з урахуванням висновку транспортно-товарознавчої експертизи просив стягнути з іншого відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» відшкодування спричиненої майнової шкоди в розмірі 22878 (двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн 92 коп. та судові витрати за сплату судового збору в розмірі 908 грн та оплату транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 9404,18 грн, всього судові витрати в розмірі 10312 грн 18 коп.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" про стягнення матеріальних збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 33191 (тридцять три тисячі сто дев`яносто одна) гривня 09 копійок, які складаються з такого: відшкодування спричиненої майнової шкоди в розмірі 22878 (двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн 91 коп., судові витрати на сплату судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн та оплату транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 9404 (дев`ять тисяч чотириста чотири) грн 18 коп., всього судові витрати в розмірі 10312 (десять тисяч триста дванадцять) грн 18 коп.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" просить скасувати рішення від 03 жовтня 2022 року Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області у справі № 188/529/21. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" залишити без задоволення.

Відзивів на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року від інших учасників справи не надходило.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.11.2020 о 15 год. 30 хв. біля шахти Степова на території Петропавлівського району сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням сина позивача ОСОБА_3 .

Автомобіль ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_2 , належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Винним у цій дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_2 . За наявною згодою учасників дорожньо-транспортної пригоди щодо її обставин ними була застосована система «Електронний Європротокол», роздруківка складеного електронного європротоколу номер 89А9СА411ВЕ1 додана до позовної заяви.

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача автомобіль ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_4 , отримав значні механічні пошкодження.

Відповідно до звіту № 23420 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ та акту № 23320 про оцінку транспортного засобу, складеними 27.12.2020 за зверненням позивача фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 55557, 20 грн., а матеріальний збиток, завданий позивачу, як власнику цього автомобіля, в результаті його пошкодження складає 43561,48 грн.

Як вбачається з полісу № АО/2277374 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.12.2019 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована відповідачем, ліміт страхової відповідальності на одного потерпілого за шкоду, завдану майну складає 100000, 00 грн., розмір франшизи - 2 000, 00 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 74784 про оцінку вартості матеріального збитку, виконаного 21.01.2021 СПД ОСОБА_6 на замовлення відповідача, ринкова вартість КТЗ на момент пошкодження складає 35046,00 грн; вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 39323,65 грн.

Відповідачем 26.01.2021 року та 18.02.2021 року було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 15613, 60 грн та 5340, 37 грн, всього в розмірі 20953, 97 грн, що підтверджується копіями виписок з банківського рахунку позивача.

З метою встановлення повних об`єктивних обставин справи за клопотанням позивача суд ухвалою від 11.08.2021 призначив судову автотоварознавчу експертизу.

За висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи №5758 від 25.04.2022, проведеної судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Телятніковим С.М. вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_2 , складає 104279,01 грн, а ринкова вартість і матеріальний збиток, завданий позивачу, як власнику цього автомобіля, в результаті його пошкодження, складає 43832,88 грн.

Отже, між сторонами по справі існують цивільно-правові відносини, урегульовані нормами цивільного права.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV).

У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-ІV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пункту 37.1.4. статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Визначаючи обов`язок страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виплатити страхове відшкодування законодавцем у положеннях статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було передбачено випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати, зокрема, у випадку, коли потерпілим чи особою, яка має право на отримання відшкодування, не було протягом року з моменту скоєння ДТП подано заяви про виплату страхового відшкодування.

Тобто, право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

Відтак, право отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань виникає виключно за умови подання потерпілим у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

При цьому, закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від суб`єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З огляду на викладене вбачається, що закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17 (провадження № 12-104гс18).

Відповідно до ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

За приписами ст. 30 вказаного Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначені правові висновки викладені в постанові Верховного суду від 04 червня 2018 року у справі № 203/5136/15-Ц, де вказано: якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Таким чином, відповідач мав виплатити позивачу відшкодування матеріальної шкоди, враховуючи, що вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_2 , є більшою, ніж його ринкова вартість на момент пошкодження, в розмірі останньої, а саме 43832,88 грн.

Відповідач виплатив позивачу 20953,97 грн, недоплачена сума становить 43832,88 грн - 20953, 97 грн = 22878,91 грн.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вимог позивача про стягнення на його користь матеріальної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 22878,91 грн.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що страхова компанія повинна сплатити страхове відшкодування у розмірі відновлювального ремонту, а саме у межах ліміту відповідальності, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення матеріальних збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме недоплаченої суми в розмірі 22878,91 грн.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції в порушення вимог процесуального закону прийняв висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи № 5758-21 від 25.04.2022 року і послався на нього в оскарженому рішенні, як на належний доказ, колегія суддів ставиться критично, оскільки, якщо апелянт не згоден із висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № 5758-21 від 25.04.2022 року, то він мав право на заявлення клопотання про призначення судом першої інстанції чи апеляційної інстанції іншої експертизи для встановлення розміру спричиненої матеріальної шкоди. Проте відповідач не скористався своїм право і клопотання про призначення судом відповідної судової експертизи заявлено не було.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції незаконно частково задовольнив позовні вимоги та не в повній мірі встановив дійсні обставини справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки жодних додаткових обґрунтувань чи нових доказів, що не були подані відповідачем до суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно частково задовольнив позовні вимоги, колегія суддів не приймає до уваги оскільки, такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" - залишити без задоволення.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова