КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

02.05.23 справа № 133/1642/16-ц

провадження № 6/133/29/23

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі

головуючого судді Пєтухової Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Гаврилюк О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа,-ВСТАНОВИВ

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшла заява ПАТ КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа у справі №133/1642-16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом в розмірі 19392,26 грн та 1378,00 грн судового збору та поновлення строку пред`явлення вказаного виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що вказаний виконавчий лист було видано 13.09.2016 Козятинським міськрайонним судом Вінницької. На підставі п. 2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», постановою Козятинського міськрайонного відділу ДВС Головного ТУЮ у Вінницькій області від 22.06.2018 по виконавчому провадженню №56227145 було повернуто оригінал виконавчого листа № 133/1642/16-ц від 13.09.2016 стягувачу та направлено йомуза адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50. Однак, стягувач вказаного виконавчого листа не отримував, у зв`язку з чим повторно виконавчий лист до органів ДВС не направлявся. Станом на 28.03.2022 місце перебування виконавчого листа не відоме.

Ухвалою суду від 11.04.2023 заяву прийнято до розгляду.

В судове засідання представник заявника не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом; 01.05.2023 від представника заявника ОСОБА_2 подано заяву, у якій він просить розгляд проводити без участі уповноваженого представника заявника.

Боржник в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про вручення судової повістки.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання здійснюється судом, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, 17 серпня 2016 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області ухвалене рішення у справі №133/1642/16-ц, яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 31.12.2013 в сумі 19392,26 грн та 1378 грн. судового збору.

Відповідно до листа Козятинського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 7981/2227-29 від 08.12.2022, виконавче провадження, щодо примусового виконання виконавчого листа №133/1642/16-ц, виданого 13.09.2016 Козятинським міськрайонним судом, закінчено на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Постанову про повернення виконавчого листа разом з оригіналом виконавчого листа направлено стягувачу, та повторно до органів ДВС не надходив; станом на 08.12.2022 виконавче провадження знищено.

Із довідки № 13532/0323 від 28.03.2023, наданої за підписом представника ПАТ КБ «ПриватБанк» І.Д. Байлеми вбачається, що після повернення виконавчого документу стягувачу АТ КБ ПриватБанк, останній виконавчий документ не отримував.

Причиною звернення із даною заявою до суду стала саме втрата виконавчого документа.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, представник заявника, як на поважну причину пропуску строку, вказував на те, що виявлено факт втрати виконавчого листа Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у справі №133/1642/16-ц.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, на Державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Відповідно до статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець має право звернутись до органу, який видав виконавчий документ з заявою про видачу дублікату виконавчого документу.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження № 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що виходячи з положень частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», частини першої статті 433 ЦПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент видачі судом виконавчого листа №2/419/1138/2012 були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» №606-XIV.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом №606-XIV.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Пунктом 5 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються.

Відповідно до частина друга статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Згідно ч.3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Аналогічні приписи містяться у частинах четвертій, п`ятій статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Крім того, за правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Проте, в матеріалах справи відсутнє рекомендоване повідомлення про вручення (або інші документи), надісланого стягувачу Козятинським відділом ДВС поштового відправлення з виконавчим листом у справі № 133/1642/16-ц, виданого 13.09.2016, а тому суд вважає доведеним факт втрати виконавчого документа.

Таким чином, має бути ще перевірено, чи заявлено вимогу в межах строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, або - чи є підстави для поновлення такого строку.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що виконавче провадження було закінчено 22.06.2018. Станом на 08.12.2022 виконавче провадження було знищено.

Доказів того, що після 22.06.2018 стягувач повторно звертався з виконавчим листом для його примусового виконання немає. Таким чином, з огляду на те, що строк пред`явлення до виконання виконавчого документа становить три роки, на день звернення до суду такий строк закінчився.

Заявник просить вказаний строк поновити.

У ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 у справі №759/308/13-ц.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Наведене прямо стосується стадій виконавчого провадження, оскільки саме виконавче провадження, в розумінні статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», є завершальною стадією судового провадження.

Правові позиції викладені ЄСПЛ у рішеннях у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20.09.2011 та у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22.10.1996 дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників. Тому, вирішуючи питання поважності причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд фактично вирішує питання не тільки про право стягувача, а й про права боржника, у підсумку обом гарантуючи право на справедливий суд. У зв`язку з цим, оцінюючи наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату, суд має враховувати не лише майнові інтереси стягувача, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років може розраховувати на відсутність загрози примусового виконання рішення суду.

Визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечивши рівність сторін виконавчого провадження.

Заява АТ КБ «Приватбанк» в частині вимоги про поновлення строку є необгрунтованою та немотивованою.

Так, заявник посилається на втрату виконавчого документа. Однак виконавче провадження було закінчено у червні 2018 року, а отже жодні реальні дії щодо погашення боргу за рішенням суду у подальшому не проводились, фактичне погашення заборгованості не відбувалось. Хоча стягувач й не отримав вказаної постанови про повернення виконавчого листа, проте з моменту припинення державним виконавцем дій щодо стягнення боргу до моменту звернення до суду з цією заявою пройшло 4 роки 9 місяців. Протягом такого значного проміжку часу стягувач мав би цікавитись станом виконання рішення у цій справі, чому борг не погашається, і з`ясувати на якій стадії знаходиться виконавче провадження. Проте, ним цього зроблено не було.

На підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, які б свідчили про об`єктивні та непереборні для стягувача обставини пропуску зазначеного строку не надано належних та допустимих доказів; сама по собі втрата виконавчого документа при відсутності реальних дій зі сторони стягувача щодо контролю за процедурою примусового стягнення, або дій, які б свідчили про заінтересованість у цій справі не є підставою для поновлення такого строку.

Таким чином, судом не встановлена наявність поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому суд відмовляє у його поновленні та видачі дублікату виконавчого листа.

Керуючись ст. 81, 89, 247, 258-260, 433 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку його пред`явлення до виконання у справі №133/1642-16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом в розмірі 19392,26 грн та судового збору відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 02.05.23