Справа № 461/5673/15-ц Головуючий у 1 інстанції Фролова Л.Д.
Провадження № 22-ц/811/2753/22 Доповідач в 2-й інстанції Крайник Н. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої судді: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Колич

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави, -

в с т а н о в и в:

19 травня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

В рахунок погашення зобов`язання за кредитним договором № 910.78147 від 14

червня 2011 року звернуто стягнення на предмет застави - транспортний засіб «CHERY Elara», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , шляхом його продажу ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі (покупцю) від імені власника ОСОБА_1 та надано ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 100 (сто) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного

товариства «Ідея Банк» суму судових витрат у розмірі 489 (чотириста вісімдесят дев`ять)

грн 26 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«Гарант Плюс» на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» суму судових

витрат у розмірі 489 (чотириста вісімдесят дев`ять) грн 26 коп.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає оскаржуване рішення суду в частині задоволених позовних вимог незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував положення ст.21 Закону України «Про заставу», згідно якої захист порушеного права кредитора може бути здійснено шляхом реалізації заставного майна на аукціоні (публічних торгах). Ні норми ЦК України, ні положення Закону України «Про заставу» не передбачають такого способу захисту права, як звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу кредитором будь-якій третій особі від імені власника (боржника), при цьому надаючи кредитору усі права та повноваження на відчуження такого майна. Відтак, підстави для задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави відсутні. Крім того, ОСОБА_1 жодних повідомлень про заміну первісного кредитора на нового не отримувала. Відповідачка сплатила заборгованість за договором кредиту первісному кредитору, а відтак зобов`язання вважається таким, що виконано боржником в повному обсязі.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 07 березня 2023 року, учасники справи не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з огляду на наступне.

Стаття 294 ЦПК України у редакції 2004 року, чинній на час постановлення оскаржуваного рішення, передбачала, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ст. 297 ЦПК України у редакції 2004 року, чинній на час постановлення оскаржуваного рішення, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою у зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження.

Частина 1 ст. 351 ЦПК чинного ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст. 354 чинного ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасника справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частина 2 ст. 354 ЦПК України передбачає, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення; 2) на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 ст. 358 ЦПК.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 357 чинного ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою у зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Стаття 358 ЦПК України передбачає підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язок; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи убачається, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року зареєстрована у Галицькому районному суді м. Львова 17.10.2022 року.

Обгрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилався на те, що рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року постановлено судом без участі відповідачки, яка не була повідомлена про час та місце розгляду справи, та копію оскаржуваного рішення остання не отримувала.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 07.11.2022 року представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 червня 2015 рокута відкрито апеляційне провадження у справі.

Поновлюючи строк на апеляційне оскарження суддя-доповідач виходила з необхідності забезпечити апелянту право на апеляційний розгляд як особі, не повідомленій про розгляд справи.

23.12.2022 року представник АТ «Ідея Банк» подав заяву, в якій посилався на відсутність підстав для поновлення відповідачу строку на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року, оскільки за результатами розгляду справи Галицьким районним судом міста Львова позивачу було видано виконавчі листи, зокрема про стягнення судового збору з ОСОБА_1 у даній справі ( № 461/5673/15-ц), який було пред`явлено до примусового виконання, а 25.04.2016 виконавче провадження №50647884 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» суми в розмірі 489,26 грн було закрито у зв`язку із виконанням в повному обсязі, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження №50647884 від 25.04.2016 року. Тобто, про оскаржуване судове рішення ОСОБА_1 було відомо більше понад 6 років, тому підстав для поновлення строків на апеляційне оскарження немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 червня 2015 рокуспростовуються постановою про закінчення виконавчого провадження №50647884 від 25.04.2016 року у даній справі (№ 461/5673/15-ц), долученою представником позивача до матеріалів справи після відкриття судом апеляційного провадження, що є підставою для закриття апеляційного провадження, яке відкрито помилково.

Крім того, поновлення процесуальних строків зі спливом значного періоду часу та з підстав, які не видаються переконливими щодо їх поважності, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України».

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ зробив висновок про те, що правова система багатьох країн - членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Однак, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та з підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням обставин, які підтверджують обізнаність ОСОБА_1 про ухвалення оскаржуваного рішення, яке датоване 24.06.2015 року ще в квітні 2016 року, зважаючи на подання апеляційної скарги з тривалим пропуском строку апеляційного оскарження та відсутністю поважних причин пропуску такого, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року слід закрити.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 22 березня 2023 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, ч. 2 ст. 358, ст.ст. 381-384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 22 березня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра