Житомирський апеляційний суд
Справа №273/2545/21 Головуючий у 1-й інст. Васильчук О. В.
Категорія 36 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Житомирі матеріали цивільної справи №273/2545/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з газопостачання, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» на ухвалу Барнівського районного суду Житомирської області від 3 травня 2022 року, постановлену під головуванням судді Васильчук О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання природного газу у розмірі 11406 грн. 71 коп., яка виникла станом на 1 листопада 2021 року.

Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 3 травня 2022 року відмовлено у видачі судового наказу.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, зазначає, що оплату судового збору на загальну суму 227 грн. здійснено в онлайн режимі, а платіжні документи, які підтверджують сплату судового збору за подання заяви про видачу судового наказу у цій справі, отримано засобами електронного зв`язку, в електронному форматі.

Долучені до заяви про видачу судового наказу платіжні доручення про сплату судового збору №2654 від 11 листопада 2020 року на суму 210 грн. 20 коп. та №5221 від 3 грудня 2021 року на суму 16 грн. 80 коп. є виготовленими у паперовому вигляді копіями електронних документів. Таким чином, вказані платіжні доручення в електронному форматі, копії яких надано до суду у паперовому вигляді, є належними доказами, що підтверджують сплату судового збору.

Відтак вважає, що у разі зміни банківських реквізитів суд не позбавлений можливості перевірити зарахування коштів судового збору на відповідний рахунок.

Стверджує, що платіжне доручення №2654 від 11 листопада 2020 року на суму 210 грн. це сплачений, але не використаний заявником судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу відповідно до ставки судового збору на 2020 рік. Сума 16 грн. 80 коп., яка була сплачена 3 грудня 2021 року згідно з платіжним дорученням №5221, є доплатою відповідно до ставки судового збору, встановленої на 2021 рік.

Вважає, що суд безпідставно зазначив про відсутність відомостей щодо того, за яку саме заяву сплачено судовий збір, адже у платіжних дорученнях чітко зазначено про те, що кошти сплачені на відповідний банківський рахунок Баранівського районного суду Житомирської області, за подання заяви про видачу судового наказу.

Заявник також звертає увагу, що у даному випадку суд першої інстанції допустив надмірний формалізм та безпідставно відмовив у видачі судового наказу.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

При зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, представник ТОВ « Житомиргаз Збут» надав копії платіжних доручень № 2654 від 11 листопада 2002 року про сплату судового збору у розмірі 210 грн. 20 коп., а також №5221 від 3 грудня 2021 року про сплату судового збору у розмірі 16 грн. 80 коп.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що вказані платіжні доручення не містять відомостей про те, за яку саме заяву сплачується судовий збір. Окрім того, відповідно до платіжного доручення №2654 судовий збір сплачено більш ніж за один рік до подання цієї заяви, на реквізити, які були змінені на день подання заяви.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що заповнення реквізитів розрахункових документів, зокрема призначення платежу, повинно здійснюватися таким чином, щоб надати повну інформацію про платіж, а також відомості про те, яка саме заява або ж позов оплачується судовим збором.

Внаслідок відсутності у вказаних платіжних дорученнях повної інформації щодо призначення платежу суд прийшов до висновку про те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, що, у свою чергу, є підставною для відмови у видачі судового наказу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Так, у статті 163 ЦПК України закріплено норму, яка містить вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Пунктом 1 частини 3 цієї статті передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 9 Закону України « Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям ( порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв ( скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу ( частина 1 статті 6 Закону України « Про судовий збір».

Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою Правління НБУ №22 від 21 січня 2004 року, яка була чинною на час звернення ТОВ « Житомиргаз Збут» до суду з даною заявою, встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Положеннями цієї Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Додатки 2,8 до Інструкції свідчать про те, що одним із реквізитів платіжного доручення є « Призначення платежу», який заповнюється з урахуванням вимог даної Інструкції.

Пунктом 3.8 Інструкції визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення « Призначення платежу».

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви ( заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява ( скарга, заява, процесуальна дія) оплачується судовим збором.

Необхідними реквізитами ідентифікації заяви про видачу судового наказу є, зокрема у даному випадку, назва справи : « за подання заяви ТОВ «Житомиргаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості».

Однак, у платіжному дорученні №2654 від 11 листопада 2020 року, яке долучене заявником до заяви, у реквізиті « Призначення платежу» зазначено: « судовий збір за заявою ТОВ « Житомиргаз Збут» про видачу судового наказу до Баранівського районного суду Житомирської області про стягнення боргу із споживача».

Реквізити платіжного доручення №5221 від 3 грудня 2021 року містять наступну інформацію : « Судовий збір за заявою ТОВ « Житомиргаз Збут» про видачу судового наказу до Баранівського районного суду Житомирської області». При цьому, прізвище боржника, з якого заявник просить стягнути заборгованість за надані послуги, у цих платіжних дорученнях не вказане.

Отже, інформація, яка б надавала можливість ідентифікувати, у якій саме справі ТОВ « Житомиргаз Збут» сплачено судовий збір, відсутня.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що долучені до заяви про видачу судового наказу платіжні доручення не є належними доказами сплати судового збору у справі №273/2545/21.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 367,368,371,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» залишити без задоволення, а ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від 3 травня 2022 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: