Справа № 456/3194/22
Провадження № 2/456/198/2023
РІШЕННЯ

іменем України

05 травня 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

з участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Стрий справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Моршинської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , державний реєстратор виконавчого комітету Стрийської міської ради Пошивак Зоряна Тарасівна про визнання незаконним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 в особі свого уповноваженого представника - адвоката Павлюк О.В. звернулася до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення яким визнати незаконною бездіяльність Моршинської міської ради щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання їй у власність, у встановлений законодавством строк та спосіб, та зобов`язати Моршинську міську раду повторно розглянути на її пленарному засіданні питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її у власність ОСОБА_1 загальною площею 0,1000 га. (кадастровий номер :02:014:0026) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: с. Довге, Стрийського району та прийти відповідне рішення. Також, просить визнати незаконним та скасувати рішення Моршинської міської ради №291 від 21.10.2021 у частині затвердження проекту землеустрою ОСОБА_2 , визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Стрийської міської ради Пошивак Зоряни Тарасівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63432818 від 14.02.2022, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:014:0026 за ОСОБА_2 ..

В обґрунтування позовних вимог позивач покликалась на те, що рішенням Станківської сільської ради № 220 від 30.07.2020 їй було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з метою передачі їй у власність орієнтованою площею, 0,10 га. за рахунок земель сільськогосподарського призначення, ділянка № НОМЕР_1 у межах населеного пункту с. Довге.

04.08.2021 нею було подано пакет документації із землеустрою до Моршинської міської ради для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі їй у власність загальною площею 0,1000 га. (кадастровий номер :02:014:0026) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: с. Довге, Стрийського району.

Однак, згідно протоколу пленарного засідання ХІІ сесії VІІІ від 02.09.2021 «головуючий наголосив, що оскільки у профільної комісії є пропозиція вилучити з запропонованого проекту рішення один з пунктів, що стосується передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 у с. Довге, будемо голосувати за основу, доповнення та у цілому та запропонував прийняти проєкт рішення за основу. Результат голосування: за -16, проти - 0, утримався -1, відсутній - 9, не брав участі у голосування - 1. Рішення «за» прийнято. Листом від 03.09.2021 її повідомили, що заява про затвердження проекту землеустрою була розглянута 02.09.2021 на сесії. За результатами рішення не прийнято, а заява буде повторно розглянута на черговій сесії.

28.09.2021 та 15.10.2021 на черговій сесії вказане питання не розглядалось.

21.10.2021 на сесії Моршинської міської ради головуючий запропонував вилучити з рішення пункт щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, оскільки на одну і ту ж ділянку претендують дві особи, один з яких учасник бойових дій.

Рішенням Моршинської міської ради №291 від 21.10.2021 затверджено проект землеустрою ОСОБА_2 щодо відведення земельної ділянки та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки із кадастровим номером :02:014:0026 у натурі на місцевості для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території Моршинської територіальної громади у с. Довге, тобто фактично земельна ділянка на яку вона претендувала була передана іншій особі.

10.08.2022 Моршинська міська рада повідомила їй листом про те, що проект рішення про затвердження поданого нею проєкту землеустрою у подальшому розглядатися не буде, оскільки земельна ділянка кадастровий номер :02:014:0026, уже не є комунальною власністю.

Таким чином, відповідач в порушення вимог ч. 9 ст. 118 та ст. 186 ЗК України вийшов за межі наданих йому повноважень та прийняв рішення, яке не передбачено чинним законодавством, чим допустив протиправну бездіяльність у вигляді не прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність позивачу або про відмову у затверджені із зазначенням відповідних підстав для відмови.

За наслідками такої протиправної бездіяльності Моршинська міська рада прийняла протиправне рішення №291 від 21.10.2021, яким з поміж інших осіб, затверджено проєкт землеустрою ОСОБА_2 щодо відведення земельної ділянки та технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки із кадастровим № :02:014:0026 у натурі на місцевості для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території Моршинської територіальної громади у с. Довге.

При цьому зазначила, що ОСОБА_2 звернувся до Моршинської міської ради із заявою щодо безоплатної передачі у власність земельної ділянки кадастровий номер :02:014:0026 тільки 26.08.2021. Тому якщо б відповідач діяв у межах чинного законодавства та прийняв відповідне рішення 02.09.2021 стосовно її заяви, яка була подана нею 04.08.2021, питання щодо законності рішення № 291 від 21.10.2021 не виникало б.

У зв`язку з цим вважає, що рішення Моршинської міської ради №291 від 21.10.2021 у частині затвердження проекту землеустрою ОСОБА_2 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийнято внаслідок протиправної бездіяльності та порушення прав позивача, упереджено, недобросовісно, без дотримання принципу рівності перед законом та без урахування її прав у процесі прийняття рішення.

Оскільки, право власності на земельну ділянку кадастровий :02:014:0026 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі незаконного правовстановлюючого документа (рішення Моршинської міської ради №291 від 21.10.2021), рішення державного реєстратора виконавчого комітету Стрийської міської ради Пошивак З.Т. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63432818 від 14.02.2022, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:014:0026 за ОСОБА_2 теж підлягає до скасування.

Уповноважений представник Моршинської міської ради скористався правом на подання відзиву, згідно якого вказав, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування заявлених заперечень покликався на те, що 30.03.2021 учасник бойових дій ОСОБА_2 звернувся до Моршинської міської ради із заявою № 1633085 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтованою площею 0,10 га. у с. Довге згідно схеми, подав увесь пакет документів, що передбачений ст. 118 ЗК України, який необхідний для розгляду вказаного питання. Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначениму колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Враховуючи відсутність передбачених законом правових підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_2 , 13.05.2021 Моршинською міською радою прийнято рішення №178 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд учасникам бойових дій (АТО) надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у с. Довге, орієнтованою площею 0,1000 га. за рахунок земель житлової та громадської забудови (згідно схеми).

У серпні 2021 обидва заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Моршинської міської ради із заявами про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність. Моршинською міською радою було підготовлено проєкти рішень про затвердження проєкту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які були включені у порядок денний чергової сесії Моршинської міської ради.

02.09.2021 на чергову сесію Моршинської міської ради було внесено проєкт рішення про безоплатну передачу земельних ділянок для будівництва. Однак, при розгляді даного питання у профільної комісії була пропозиція вилучити із проекту рішення пункт, що стосується передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 , за що було проголосовано і відповідно це спростовує доводи позивача щодо не розгляду її звернення.

Враховуючи висновки постійної комісії з питань земельних відносин та переважне право учасника бойових дій ОСОБА_2 на отримання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, Моршинська міська рада 21.10.2021 прийняла колегіальне рішення № 191 «Про безоплатну передачу громадянам земельних ділянок для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд», яким було затверджено проєкт землеустрою та передано земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий № :02:014:0026 ОСОБА_2 .. Вказана земельна ділянка зареєстрована за ОСОБА_2 на праві власності, а тому вимоги про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання розглянути питання про затвердження проєкту землеустрою та передачу у власність позивачу земельної ділянки є безпідставними, оскільки не можуть передаватись у власність земельні ділянки, які уже перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб.

Також вказав, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження бездіяльності Моршинської міської ради та незаконності рішення №291 від. 21.10.2021. Так, з моменту подання ОСОБА_1 клопотання з доданими до нього матеріалами міською радою підготовлено проект рішення, який розглядався на кожному засіданні ради, однак через те, що на одну земельну ділянку претендували дві особи рішення не приймалось та позивачу надавались відповіді про результат розгляду.

Тому вважає, що Моршинська міська рада діяла у спосіб передбачений законодавчими актами, з урахуванням забезпечення першочергових прав та гарантій деяких категорій громадян.

Представник позивача подала відповідь на відзив, а також додаткові пояснення з посиланням на тіж обставини, що й у позові. При цьому додатково зазначила, що з поміж інших підстав протиправності рішення № 291 від 21.01.2021 у частині затвердження проекту землеустрою ОСОБА_2 слід наголосити й на тому, що відповідачем було прийнято зазначене рішення із пропуском двотижневого строку встановленого ч. 9 ст. 118 ЗК України.

Що стосується посилання відповідача на Закон України від 24.03.2022, згідно якого під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється, то з таким погоджуються, однак вважає, що такі обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги, оскільки відповідач буде спроможний здійснити відповідні дії після завершення дії воєнного стану, а відмова у задоволені таких буде мати наслідком не лише те, що порушення прав позивача не буде усунене, а й те, що у подальшому позивач ймовірно буде позбавлений можливості звернутись до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Уповноважений представник відповідача подав до суду додаткові пояснення згідно яких вказав, що твердження позивача щодо порушення міською радою процедури розгляду заяви у контексті часових рамок такого розгляду є необґрунтованими та хибними. Моршинська міська рада здійснила усі дії передбачені законодавством, однак від незалежних обставин не може на даний час розглянути заяву позивача, оскільки діє у межах наданих їй повноважень та у передбачений нормами законодавства спосіб. Окрім цього, Законом України №2145-ІХ від 24.03.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» внесено зміни зокрема і до ЗК України, а саме пп.5 п. 27 розділу Х «Перехідні положення», який передбачає під час дії воєнного стану заборону безоплатної передачі земель держаної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, тому з моменту набрання чинності даною нормою, Моршинська міська рада не може розглянути заяву про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 вересня 2022 року головуючим суддею у справі визначено суддю Янів Н.М. /а.с. 82/

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2022 позовна заява була залишена без руху та надано термін для усунення недоліків. /а.с. 83/

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.11.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Моршинскьої міської ради, треті особи ОСОБА_2 , державний реєстратор виконавчого комітету Стрийської міської ради Пошивак Зоряна Тарасівна про визнання незаконним та скасування рішення прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 29.11.2022. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 92/.

29.11.2022 у зв`язку з неявкою позивача та її представника, третіх осіб підготовче засідання відкладено до 22.12.2022/а.с.146/

Ухвалою суду від 22.12.2022 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 26.01.2023/а.с.159/.

26.01.2023 ухвалою суду у зв`язку з неявкою сторін справа розглядом відкладена на 16.02.2023 /а.с.162/

16.02.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 13.03.2023 /а.с. 173/

13.03.2023 за клопотанням представника відповідача судове засідання відкладено на 11.04.2023 /а.с.202/

11.04.2023 у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено.

Розгляд справи по суті відбувся 01.05.2023.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Представник позивача адвокат Павлюк О.В. в судове засіданні не з`явилась, подала клопотання згідно якого просила завершувати розгляд справи без її участі та участі позивача на підставі наявних у матеріалах справи доказах, позовні вимоги просила задоволити у повному обсязі.

Уповноважений представник відповідача Моршинської міської ради Львівської області - Бежик А.М. у судове засідання не зявився, подав клопотання згідно якого просив проводити розгляд справи без участі представника відповідача. Що стосується позовних вимог, то у задоволені таких, а також у задоволенні вимог про стягнення судових витрат просив відмовити.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомив.

Третя особа державний реєстратор виконавчого комітету Стрийської міської ради Пошивак З.Т. у судове засідання не зявилась, подала заяву згідно якої просила розглядати справу у її відсутності та вирішити таку у відповідності до вимог чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши відсутність з боку сторін заяв про врегулювання спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30.07.2020 рішенням Станківської сільської ради Стрийського району Львівської області №2220 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з метою передачі її у власність орієнтованою площею 0,10 га. за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля), ділянка № НОМЕР_1 у межах населеного пункту с. Довге на території Станківської сільської ради ./а.с.29/

За заявою ОСОБА_1 від 02.12.2020 ФОП ОСОБА_3 розробила проект землеустрою, щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: Львівська область, Стрийський район, с.Довге. Земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер :02:014:0026./а.с.23-39/

04.08.2021 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Моршинської міської ради ради про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,1000 га. (кадастровий № :02:014:0026 з метою передачі її у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). До вказаної заяви долучила оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та копію Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку./а.с.22/

17.08.2021 Моршинська міська рада листом за вих. № 1400 повідомила ОСОБА_1 , що її заява буде розглянута на черговому засіданні сесії Моршинської міської ради./а.с.40/

30.03.2021 ОСОБА_2 звернувся до Моршинської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку орієнтованою площею 0,10 га. у с. Довге./а.с.112/

За заявою ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_4 розробила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_2 за адресою: Львівська область, Стрийський район, с.Довге. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :02:014:0026./а.с.125-126/

26.08.2021 ОСОБА_5 звернувся із заявою до Моршинської міської ради про безоплатну передачу земельної ділянки у власність у с. Довге, площею, 0,1 га. до якої долучив Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та погоджений в установленому законом порядку проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність на підстав проекту землеустрою./а.с.122/

З витягу з Протоколу пленарного засідання ХІІ сесії VІІІ демократичного скликання Моршинської міської ради від 02.09.2021 вбачається, що на сесії вирішувалось питання про безоплатну передачу земельних ділянок для будівництва житлових будинків, господарських будівель та споруд. Головуючий наголосив, що оскільки у профільної комісії є пропозиція вилучити з запропонованого проєкту рішення один з пунктів, що стосується передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 у с. Довге запропонував визначитись голосуванням за вилучення з проєкту рішення пункт, щодо передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 , тобто утриматись, щодо передачі у власність земельної ділянки. Результати голосування «за» -16, проти - 0, утрималось -3, відсутній - 8, рішення «за» прийнято./а.с.170-171/

Згідно повідомлення Моршинської міської ради про розгляд звернення № 1538 від 03.09.2021 адресованого ОСОБА_1 , таку повідомлено, що її заява про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд була розглянута 02.09.2021 на сесії Моршинської міської ради. За результатами розгляду рішення не прийнято, заява буде повторно розглянута на черговій сесії Моршинської міської ради./а.с.44/

Як вбачається з Витягу з Протоколу ХІІ (позачергової) сесії VІІІ демократичного скликання Моршинської міської ради від 28.09.2021, а також Протоколу ХІV (позачергової) сесії VІІІ демократичного скликання Моршинської міської ради від 15.10.2021 питання про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 , щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на розгляд вказаних сесій не виносилось./а.с.45-46, 50-55/

У відповідності до повідомлення Моршинської міської ради про розгляд звернення № 1771 від 19.10.2021 адресованого ОСОБА_1 таку повідомлено, що питання про передачу їй у власність земельної ділянки розглядалось на пленарному засідані ХІІ сесії Моршинської міської ради 02.09.2021, однак за результатами розгляду рішення не прийнято. Питання про передачу у власність земельної ділянки буде розглядатись на черговій ХV сесії Моршинської міської ради 21.10.2021 за адресою АДРЕСА_1 , початок о 11:00 год../а.с.15/

З витягу з Протоколу пленарного засідання ХV сесії VІІІ демократичного скликання Моршинської міської ради від 21.10.2021 вбачається, що на сесії вирішувалось питання про безоплатну передачу земельних ділянок для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд. Головуючий наголосив, що оскільки у постійної комісії була пропозиція утриматись, щодо передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 , оскільки на одну земельну ділянку претендують двоє заявників, один з яких учасник бойових дій, тому запропонував визначитись голосуванням за таку пропозицію та вилучити з рішення відповідний пункт. Результати голосування «За» - 14, «проти» - 0, «утрималось» -7, «відсутні» -5. Рішення «за» прийнято./а.с.180/

Згідно рішення Моршинської міської ради №291 від 21.10.2021, затверджено проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки та технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки у натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Моршинської територіальної громади та передано безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку у с. Довге, 0,1000 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий № :02:014:0026./а.с.59-63/

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна право власності на земельну ділянку кадастровий № :02:014:0026 площею 0,1 га. зареєстровано 09.02.2022 державним реєстратором виконавчого комітету Стрийської міської ради Пошивак З.Т. за ОСОБА_2 /а.с.67/

У відповідності до повідомлення Моршинської міської ради від 25.10.2021 № 1790 адресованої ОСОБА_1 таку повідомлено, що її заява про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) у с. Довге Стрийського району була розглянута 21.10.2021 на сесії Моршинської міської ради. За результатами розгляду рішення не прийнято. Заява буде розглянута повторно на черговій сесії Моршинської міської ради. /а.с.17/

Згідно Витягу з протоколу пленарного засідання ХVI сесії VІІІ демократичного скликання від 25.11.2021 на сесії розглядалось питання про безоплатну передачу ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території Моршинської ТГ. Результати голосування «за» - 1, «проти» - 0, «утримався» -21, «відсутній» - 5. Рішення не прийнято./а.с.181/

У відповідності до листа Моршинської міської ради № 1910/0628 від 26.11.2021 ОСОБА_1 повідомлено, що рішення щодо безоплатної передачі у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у с. Довге ОСОБА_1 повторно було розглянуто 25.11.2021 на сесії Моршинської міської ради, за результатами розгляду рішення не прийнято. /а.с.64/

Згідно протоколу пленарного засідання ХVIІІ сесії VІІІ демократичного скликання від 23.12.2021 на сесії розглядалось питання про безоплатну передачу ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та території Моршинської ТГ. Результати голосування «за» - 0, «проти» - 0, «утримався» -22, «відсутній» - 5. Рішення не прийнято./а.с.182/

Також судом встановлено, що 10.08.2022 за вих. № 225/0628 Моршинська міська рада повідомила ОСОБА_1 про те, що на ту саму земельну ділянку, розроблено проект землеустрою ОСОБА_2 , якому рішенням Моршинської міської ради від 21.01.2021 «Про безоплатну передачу громадянам земельних ділянок для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд» затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 0,1000 га. кадастровий номер :02:014:0026. Відповідно до вимог закону проект рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 розглядався на кожній сесії Моршинської міської ради. Депутати при голосуванні утримувались, у результаті рішення не було прийнято.

Враховуючи, що ОСОБА_2 зареєстрував право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га. кадастровий номер :02:014:0026, Моршинською міською радою у подальшому не буде розглядатись вищевказаний проект рішення, оскільки згадана земельна ділянка не є комунальною власністю та відповідно такій повернуто подані нею документи./а.с.66/

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (надалі - ЗК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частиною першою ст. 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Частиною 6 ст.118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Особливості затвердження документації із землеустрою визначено ст. 186 ЗК України.

Частиною 7 ст.186 ЗК України передбачено, що підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

При цьому положеннями ч. 10 ст.186 ЗК України визначено, що висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилалась на те, що керуючись чинним законодавством, щодо порядку надання у власність земельної ділянки, діяла добросовісно та з моменту виготовлення технічної документації із землеустрою, не зволікаючи подала її на затвердження Моршинської міської ради. Однак, через протиправну бездіяльність відповідача, питання щодо передачі земельної ділянки у власність позивача було неправомірно відкладено, що створило можливість для передання земельної ділянки на яку претендувала позивач іншій особі, а саме ОСОБА_2 , який звернувся із відповідною документацією пізніше за неї. У зв`язку з цим рішення Моршинської міської ради № 291 від 21.10.2021 у частині затвердження проекту землеустрою ОСОБА_2 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийнято внаслідок протиправної бездіяльності та порушення прав позивача, упереджено недобросовісно, без дотримання принципу рівності перед законом та без урахування прав позивача у процесі прийняття рішення.

Водночас, сторона відповідача, заперечуючи повністю проти позову, покликається на те, що проект рішення про безоплатну передачу земельних ділянок для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, у якому один з пунктів стосувався передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 у с. Довге розглядався на чергових засіданнях сесій Моршинської міської ради 02.09.2021, 21.10.2022, 25.11.2022, 23.12.2022, однак з об`єктивних причин рішення не було прийнято. Крім того, позивачу надавалися відповіді після кожного розгляду, що спростовує твердження позивача про не розгляд її звернення та бездіяльність Моршинської міської ради, чим порушено її інтереси.

Також, оскільки Законом України № 2145-ІХ від 24.03.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» внесено зміни зокрема і ЗК України, а саме п.п.5 п 27 розділу Х «Перехідні положення», який передбачає під час дії воєнного стану заборону безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі. А тому, враховуючі вищевказані обставини заява буде розглянута після завершення воєнного стану в Україні.

Що стосується позовних вимог у частині визнання незаконним та скасування рішення Моршинської міської ради № 291 від 21.10.2021 у частині затвердження проекту землеустрою ОСОБА_2 , то зазначили, що оскільки у серпні 2021 обидва заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Моршинської міської ради із заявами про затвердження проекту землеустрою та передачу однієї земельної ділянки у власність, враховуючи висновок постійної комісії з питань земельних відносин та переважне право учасника бойових дій ОСОБА_2 на отримання земельної ділянки депутати Моршинської міської ради 21.10.2021 прийняли колегіальне рішення №191, яким затвердили проект землеустрою та передали земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :02:014:0026 ОСОБА_2 ..

Надаючи оцінку аргументам сторін, суд вважає аргументи сторони позивача щодо вчинення відповідачем бездіяльності, яка проявилась у нерозгляді зави про затвердження проекту землеустрою обґрунтованими та мотивованими, а аргументи сторони відповідача про належний розгляд звернення позивача про затвердження проекту землеустрою помилковими.

Так у ході судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_1 , 04.08.2021 звернулась із заявою до Моршинської міської ради про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,1000 га. (кадастровий № :02:014:0026 з метою передачі її у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

26.08.2021 ОСОБА_2 , який є учасником АТО, що стверджується наявною у матеріалах справи копією посвідчення НОМЕР_2 , також звернувся з заявою до відповідача з заявою про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення тієї ж самої земельної ділянки.

Питання що затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,1000 га. (кадастровий № :02:014:0026 з метою передачі її власність було включено до порядку денного на пленарному засіданні міської ради 02.09.2021, однак за пропозицією профільної комісії таке було вилучено з запропонованого проекту рішення.

28.09.2021 та 15.10.2021 вищевказане питання на розгляд сесії не виносилось.

21.10.2021 на пленарному засіданні сесії питання, щодо затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 , щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її у власність повторно було вилучено з рішення, оскільки у постійної комісії була пропозиція утриматись, щодо передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 , так як на одну земельну ділянку претендують двоє заявників, один з яких учасник бойових дій

Рішенням №291 від 21.10.2021 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Моршинської територіальної громади та передано безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий № :02:014:0026 у с. Довге, 0,1000 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

25.11.2021 та 23.12.2021 питання щодо затвердження проекту землеустрою було предметом розгляду, однак депутати при голосуванні утримались від прийняття рішення.

Так, відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Приписами ст.ст. 118, 186-1 ЗК України чітко визначено, що орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність, розглядає клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою та приймає одне із рішень: або про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, або відмовляє у його затвердженні.

При цьому у випадку відмови у затвердженні проекту землеустрою таке рішення має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Водночас варто врахувати й те, що відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Положеннями ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що саме на пленарних засіданнях органом місцевого самоврядування вирішуються питання щодо земельних відносин, зокрема й щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність.

При цьому за наслідком розгляду клопотання (заяви) про затвердження розробленої документації із землеустрою обов`язковим є прийняття рішення про його затвердження або рішення про відмову у затвердженні такої документації, яке приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Водночас судом установлено, що за результатами розгляду клопотання позивачки про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність Моршинською міською радою не прийнято жодного із передбачених ЗК України рішень (або про затвердження проекту землеустрою, або про відмову в затвердженні проекту землеустрою), що суперечить вимогам статті 118 ЗК України.

Окрім того, суд враховує й те, що Верховним Судом у постанові від 09 липня 2020 року у справі № 454/160/17 сформовано правовий висновок, згідно з яким протокол сесії міської ради як і витяг з протоколу засідання ради відображають лише результати голосування, однак мотивів прийняття того чи іншого рішення, які б дозволяли скористатись можливістю його оскарження, такі документи не містять і не відповідають поняттю акту органу місцевого самоврядування.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у даних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції. У свою чергу, утримання від прийняття рішення не є законним способом поведінки органу, а результати поіменного голосування не містять чіткого та однозначного рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою, а отже не можуть вважатися відмовою у затвердженні проекту землеустрою у розумінні частин 9, 10 статті 118 ЗК України.

Таким чином, заява позивача про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність їй земельної ділянки відповідачем по суті залишилась не розглянутою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку мала місце бездіяльність Моршинської міської ради, щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 04.08.2021 про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,1000 га. (кадастровий № :02:014:0026 з метою передачі її у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та неприйняття акту у формі рішення за результатами такого розгляду.

Відтак, вимога про визнання незаконною бездіяльність Моршинської міської ради щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, у встановлений законодавством строк та спосіб, та зобов`язання Моршинську міську раду повторно розглянути на її пленарному засіданні питання про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її у власність ОСОБА_1 загальною площею 0,1000 га. (кадастровий номер :02:014:0026) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: с. Довге, Стрийського району та прийняти відповідне рішення, підлягають задоволенню.

Однак, вирішуючи завлений спір, суд з урахуванням наведених норм земельного законодавства та підпункту 5 пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України, приймає до уваги, що під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється, тому вважає можливим зобов`язати відповідача розглянути питання затвердження проекту землеустрою на черговому засідання Моршинської міської ради і прийняти відповідне рішення з урахуванням вимог діючого законодавства України, після завершення дії воєнного стану.

Щодо вимоги позивача про визнання незаконним та скасування рішення Моршинської міської ради №291 від 21.10.2021 у частині затвердження проекту землеустрою ОСОБА_2 , визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Стрийської міської ради Пошивак З.Т. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63432818 від 14.02.2022, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:014:0026 за ОСОБА_2 , то такі задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Так, згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року в справі № 688/2908/16-ц, яку суд у силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин, зазначила, що на обидві сторони поширюється обов`язок діяти добросовісно.

Так, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проекту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проекту землеустрою та затверджує цей проект щодо іншої особи.

З іншого боку, якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі.

Не вважатиметься добросовісною і поведінка особи, яка отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробила проект та подала його на затвердження, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду.

Оцінка поведінки як добросовісної чи недобросовісної має здійснюватися у кожній справі окремо виходячи з конкретних обставин справи.

Велика Палата Верховного Суду також звернула увагу на тому, що звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод.

Отже, застосовуючи запропонований Великою Палатою Верховного Суду правовий підхід до вирішення цього конкретного спору, насамперед необхідно встановити правомірність (добросовісність) поведінки обох сторін правовідносин.

Судом встанолено, що позивач ОСОБА_1 дійсно раніше за ОСОБА_2 отримала дозвіл на виготовлення проекту землеустрою та 04.08.2021 звернуласьу із заявою до відповідача про його затвердження. Натомість ОСОБА_2 звернувся з заявою про затвердження виготовленого на його замовлення проекту землоустрою щодо тієж земельної ділянки на декілька днів пізніше, а саме 28.08.2021.

При цьому, суд звертає увагу, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

У відповідності до п.14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються серед інших такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Тому депутати Моршинської міської ради враховуючи висновки постійної комісії з питань земельних відносин, відсутність зауважень до виготовленого ОСОБА_7 проекту землеустрою, а також його переважне право як учасника бойових дій на отримання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд безоплатно у власність, прийняли оскаржуване рішення № 191 «Про безоплатну передачу громадянам земельних ділянок для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд», яким затвердили проект землеустрою та передали земельну ділянку площею 0,1000га кададстровий номер № :02:014:0026 ОСОБА_2 у власність.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції.

Європейський Суд наголошує на тому, що особа на користь якої органом влади прийняте певне рішення, має повне право розумно очікувати, що якщо місцевий орган влади вважає, що в нього є певна компетенція, то така компетенція дійсно існує, а тому визнання незаконності дій органу влади не повинно змінювати відносини прав, які виникли внаслідок такої дії органу влади.

У рішенні від 24.06.03 у справі "Стретч проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив: "наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила".

У цій справі Європейський суд дійшов висновку про те, що, оскільки особу позбавили права на її майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення ст. 1 "Першого протоколу Конвенції". Тобто, визнання недійсним договору, згідно з яким покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим та незаконним.

Отже, правова позиція Європейського суду з прав людини полягає в тому, що особа не може відповідати за помилки державних органів при виконанні ними своїх повноважень, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при виконанні своїх повноважень припустилися помилки.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як було встановлено, міська рада ухилилася від прийняття рішення (про затвердження чи відмову у затвердженні) стосовно наданого їй позивачем на затвердження проекту землеустрою, хоча такий обов`язок випливає із приписів статті 123 Земельного кодексу України, (тобто порушення були вчинені з боку публічного органу, а не особи (у даному випадку третьої особи ОСОБА_7 ), який виконав усі вимоги покладені на нього земельним законодавством, розробив технічну документацію, погодив її з усіма відповідними контролюючими і державними органами; розробив проект землеустрою, та у встановленому порядку звернувся до органу місцевого самоврядування для отримання відповідного рішенння.

Тому, суд приходить до переконання, що без прийняття рішення про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою, у позивача ще не виникли правовідношення до цієї земельної ділянки, яка вже вибула із володіння міської ради, оскільки була передана у власність ОСОБА_2 , її вимоги про визнання рішення Моршинської міської ради від 21.10.2021 року № 291 у частині затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_7 незаконними та його скасування, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора є передчасними та можуть призвести до непропорційного втручання у право відповідача на мирне володіння майном.

Також, не заслуговують на увагу твердження представника позивача про те, що вищевказане рішенення було прийнято з пропуском двотижневого строку визначеного ч. 9 ст.118 ЗУ України, що також свідчить про його незаконність, оскільки такі не мають правового значення для вирішення даного спору в контексті заявлених позовних вимог.

Окрім цього, суд звертає увагу і на той факт, що згідно з положеннями ч. 1 ст.48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно ч.2 ст.48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

На позивача покладений обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів.

Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згоден, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

У відповідності до правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 570/6008/18 зазначено, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. Вирішення таких спорів відбувається за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у такому спорі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої внесений відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) не змінює цивільно-правового характеру спору. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава, до яких звернуті матеріально-правові вимоги позивача. Отже, можливість інших суб`єктів, зокрема посадових осіб, у тому числі державних реєстраторів, брати участь у цивільному процесі в якості позивачів і відповідачів у цивільному процесі обмежена. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно із специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Таким чином, на переконання суду у даній справі належним відповідачем у частині позовних вимог, що стосується визнання незаконним та скасування рішення Моршинської міської ради №291 від 21.10.2021 у частині затвердження проекту землеустрою ОСОБА_2 , визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Стрийської міської ради Пошивак З.Т. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63432818 від 14.02.2022, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:014:0026 за ОСОБА_2 , є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто ОСОБА_2 ..

На підставі вищенаведеного суд приходить до переконання про відмову у задоволенні зазначеної позовної вимоги.

Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме слід визнати незаконною бездіяльність Моршинської міської ради щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 04.08.2021 року про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної дівянки та надання її у власність у встановлений законодавством строк та спосіб.

Зобов`язати Моршинську міську раду Львівської області повторно розглянути на пленарному засіданні питання про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її у власність ОСОБА_1 , загальною площею 0,1000 га. (кадастровий номер :02:014:0026) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: с. Довге, Стрийського району та прийняти відповідне рішення.

В задоволенні решти позовних вимог, а саме у частині визнання незаконним та скасування рішення Моршинської міської ради №291 від 21.10.2021 у частині затвердження проекту землеустрою ОСОБА_2 , визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Стрийської міської ради Пошивак Зоряни Тарасівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63432818 від 14.02.2022, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:014:0026 за ОСОБА_2 слід відмовити у звязку з залученням неналежного відповідача.

Щодо судових витрат.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями ч.1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У звязку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача Моршинської міської радина користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до котрої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.(ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.(ч.4 ст. 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в додатковій Постанові Верховного суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Представником позивача адвокатом Павлюк О.В. долучено копію договору про надання правової допомоги № 02/09/22 від 02.09.2022, акт наданих послуг № 1 від 10.04.2023, згідно якого загальна вартість наданих послуг становить 44 000 грн., рахунок № 01 від 10.04.2023 згідно якого сума до оплати 44 000 грн.

Суд погоджується з доводами представника позивача - адвоката Павлюк О.В. про те, що долучені до матеріалів заяви копії документів підтверджують надання адвокатом правової допомоги ОСОБА_1 при розгляді справи № 456/3194/22, оскільки такі судом оглянуті в судовому засіданні, однак враховуючи заяву представника відповідача у якій такий заперечив проти задоволення вимоги про стягнення коштів за надання правової допомоги суд дійшов висновку про недотримання у повному обсязі стороною позивача вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, у зв`язку з чим критично оцінює розмір таких витрат, що є наслідком застосування положень ч. 5 ст. 137 цього Кодексу для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, суд вважає, що витрати в сумі 44 000 грн. є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг.

Таким чином, суд виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, зокрема враховуючи, що відповідач Моршинська міська рада є бюджетною установою, згідно листа фінансового управління Моршинської міської ради, до бюджету Моршинської міської територіальної громади за січень-березень 2023 року надійшло фінансування дохідної частини бюджету на суму, що становить 84,8 % до плану на 3 місяці (недовиконання 4230,7 грн.), та покладення на них додаткових фінансових витрат, може призвести, до утруднення виконання забезпечених статей бюджету. Суд приходить до переконання, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 44 000 грн. є значно завищеними та неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), та вважає, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу є сума 2 000 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 206, 242, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Моршинскьої міської ради, треті особи ОСОБА_2 , державний реєстратор виконавчого комітету Стрийської міської ради Пошивак Зоряна Тарасівна про визнання незаконним та скасування рішення - задоволити частково.

Визнати незаконною бездіяльність Моршинської міської ради щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 04.08.2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної дівянки та надання її у власність у встановлений законодавством строк та спосіб.

Зобов`язати Моршинську міську раду Львівської області повторно розглянути на пленарному засіданні питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі її у власність ОСОБА_1 , загальною площею 0,1000 га. (кадастровий номер :02:014:0026) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: с. Довге, Стрийського району та прийняти відповідне рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Моршинської міської ради на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 5.05.2023

Головуючий суддя Н. М. Янів