Справа № 216/621/23
провадження №2/216/1195/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Хомик І.І.

за участю секретаря судового засідання Губської Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник акціонерного товариства «ОТП Банк» звернувся до Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтований тим, що 02 березня 2016 року між сторонами укладено договір про надання споживчого кредиту № , на підставі якого банк надав позичальнику споживчий кредит в розмірі 3506 грн, строком на 11 місяців, із реальною річною процентною ставкою 0,01 % річних, платою по кредиту (щомісячна комісія) 0,00 %, вартість послуг 150 грн за послугу СМС+довідка. Щомісячний платіж позичальника становив 319 грн, крім останнього 316 грн. Форма видачі кредиту: шляхом безготівкового перерахунку коштів за дорученням позичальника на рахунок продавця товарів та/або послуг, а форма погашення кредиту: готівкова, безготівкова.

Відповідно до рахунку-фактури № СФКRО- від 02.03.2016 року, відповідачем було придбано наступний товар: смартфон Lenovo A2010 White вартістю 1915,83 грн, та інші товари на загальну суму 3356 грн.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, станом на 17.10.2022 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 35050,23 грн, що складає: заборгованість за тілом кредиту 23620,68 грн, заборгованість за відсотками 1637,91 грн, заборгованість за прострочене тіло кредиту 5558,72 грн, заборгованість за простроченими відсотками 4232,92 грн. Позивачем було направлено відповідачу вимогу про погашення заборгованості, однак заборгованість сплачено не було, а тому представник позивача звернувся до суду з відповідним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 02 березня 2016 року між акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № , за умовами якого банк надав позичальнику споживчий кредит в розмірі 3506 грн, строком на 11 місяців, із реальною річною процентною ставкою 0,01 % річних, платою по кредиту (щомісячна комісія) 0,00 %, вартість послуг 150 грн за послугу СМС+довідка. Щомісячний платіж позичальника становив 319 грн, крім останнього 316 грн. Форма видачі кредиту: шляхом безготівкового перерахунку коштів за дорученням позичальника на рахунок продавця товарів та/або послуг, а форма погашення кредиту: готівкова, безготівкова.

Відповідно до п. 4.10 договору, невід`ємною його частиною є Правила кредитування та публічний договір, що розміщений на сайті банку: https.www.otpbank.com.ua. Підписанням цього договору позичальник підтвердив, що ознайомився з Правилами кредитування та публічним договором, погодився з ними та зобов`язався з належно та неухильно виконувати свої обов`язки, визначені ними, а також підтверджує факт отримання примірника Правил кредитування (а.с.59-67).

Відповідно до рахунку-фактури № СФКRО- від 02.03.2016 року, відповідачем було придбано наступний товар: смартфон Lenovo A2010 White вартістю 1915,83 грн, та інші товари на загальну суму 3356 грн (а.с.57).

У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, станом на 17.10.2022 року заборгованість відповідача перед позивачем склала 35050,23 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 23620,68 грн, заборгованість за відсотками 1637,91 грн, заборгованість за прострочене тіло кредиту 5558,72 грн, заборгованість за простроченими відсотками 4232,92 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.11-26).

07 жовтня 2022 року позивачем було направлено відповідачу досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості (а.с.70-71), однак заборгованість сплачено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено у ст. 634 ЦК України.

Таким чином судом встановлено, що 02.03.2016 року між сторонами було укладено кредитний договір.

Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача права позивача щодо порядку погашення заборгованості, тому позов підлягає задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2684 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 10, 11, 12, 13, 141, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1054 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ: 21685166, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43), заборгованість за договором № від 02.03.2016 року, станом на 17.10.2022 року, у розмірі 35050,23 грн (тридцять п`ять тисяч п`ятдесят гривень 23 коп.), що складається із: заборгованості за тілом кредиту 23620,68 грн; заборгованості за відсотками 1637,91 грн; заборгованості за прострочене тіло кредиту 5558,72 грн; заборгованості за простроченими відсотками 4232,92 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь акціонерного товариства «ОТП Банк» (, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43), судовий збір в сумі 2684 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.І. Хомик