Справа № 699/478/22
Номер провадження № 2/699/45/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2023 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в особі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 11.10.2013 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 30 % усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У позові вказано, що сину сторін був поставлений діагноз, тому дитина регулярно потребує проведення відповідних діагностичних та лікувальних процедур. Позивачка в результаті не може влаштуватися на роботу та отримувати ще якийсь дохід окрім аліментів та допомоги від держави, а цих сум позивачу не вистачає для забезпечення дитини ліками.

Відповідач добровільно участі у додаткових витратах на утримання дитини не бере, тому позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути на її користь з відповідача додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 75599,81 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

Ухвалою суду від 18.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У подальшому 02.09.2022 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Терещенко Л.В. - про збільшення позовних вимог, за змістом якої сторона позивача просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 84852,31 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. До заяви додано копії квитанцій на підтвердження витрат позивачки на лікування сина, які були понесені після пред`явлення позову.

Оскільки до заяви про збільшення позовних вимог не було додано документів, що підтверджують її направлення відповідачу, на підставі ч. 5 ст. 49 ЦПК України цю заяву повернуто заявнику.

Під час підготовки справи до розгляду судом після відкриття провадження встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України. Так, позивач, пред`являючи даний позов, не зазначила обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються.

З огляду на вказане, ухвалою суду від 26.09.2022 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви

Ураховуючи, що представник позивача адвокат Терещенко Л.В. - указані недоліки усунула, ухвалою суду від 10.10.2022 розгляд даної цивільної справи продовжено.

Крім того, керуючись положеннями п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України представник позивача адвокат Терещенко Л.В. звернулася до суду з заявою про зменшення позовних вимог та просила стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 36310,67 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. До заяви було додано докази направлення копії такої заяви відповідачу.

Отже судом здійснюється розгляд справи в межах указаних позовних вимог.

Відповідач протягом установленого судом строку подав до суду відзив на позов та докази його направлення позивачу. У відзиві зазначено, що позивач сплачує аліменти на утримання сина згідно з рішенням суду у розмірі 30 % від його доходів, що передбачає і 5 % на лікування дитини. Інформацію щодо стану здоров`я малолітнього ОСОБА_4 враховано судом під час ухвалення рішення щодо стягнення аліментів. При цьому позивачка крім аліментів отримує на утримання сина також державну допомогу для дитині з інвалідністю. Відповідач у відзиві вказує, що він постійно бере участь у матеріальному забезпеченні та додаткових витратах, необхідних для лікування сина, хоча колишня дружина і не дає йому можливості повноцінно брати участь у вихованні сина. Обстеження сина проводилося за спільні кошти, але довідки залишилися у матері. Відповідач також зазначає, що він придбав для сина інгалятор, батут, мобільний телефон, навушники, м`яке кріселко, стерилізатор, бактерицидну лампу, одяг, взуття та іграшки. Однак всіх квитанцій він не зберігав. Батьки відповідача купували безглютенові продукти для сина сторін. Відповідач особисто возив сина до КНП «Чернігівська обласна лікарня», два рази на обстеження в НДСЛ «Охматдит» сина возили за кошти відповідача, крім того відповідач також відшкодовував позивачці половину вартості проїзду, коли у лікарню сина возив теперішній чоловік позивачки.

Відповідач зазначив, що твердження позивачки що стан здоров`я дитини не дає їй можливості влаштуватися на роботу не відповідає дійсності, оскільки їхній спільний син постійно відвідує школу, живе повноцінним життям і не має обмежень по самообслуговуванню, тому позивачка могла б працювати.

У відзиві відповідач стверджує, що докази позивачки на придбання ліків протягом 4 років у загальному розмірі 75599,81 грн не можуть вважатися додатковими витратами, оскільки повністю покриваються сплаченими відповідачем за цей період аліментами у розмірі 202491,06 грн і додатково сплаченою сумою у розмірі 39972,85 грн, яка перевищує ціну позову.

Крім того відповідач зазначив, що надані позивачем копії квитанції неможливо прочитати, з них достеменно не вбачається, що їх оплачувала саме позивач. Крім того, не всі ліки відповідають призначенням лікаря. Позивачем надана накладна від 24.12.2021 № 52961, у якій покупцем є ОСОБА_5 (батько позивачки), щодо купівлі синові бігової доріжки, однак це був подарунок на день народження. Також товарні чеки від 24.09.2018 № 000011 (покупець ФОП ОСОБА_6 ) та від 01.04.2022 б/н (покупець ОСОБА_7 ) не можуть бути належними доказами у справі, оскільки це не є додатковими витратами батьків.

Рахунки б/н від 29.01.2020, б/н від 06.11.2018, б/н від 10.07.2018, б/н від 11.07.2018, б/н від 27.03.2019, б/н від 25.03.2019, б/н від 05.07.2018, б/н від 11.07.2018, б/н від 12.07.2018, б/н від 05.07.2018, де платником є ОСОБА_8 , в тому числі й ОСОБА_9 (син), сплачувалися сторонами порівну, а позивачка привласнила їх собі.

Водночас, відповідач постійно з 1996 року працює викладачем у Прилуцькому технічному фаховому коледжі, отримує тільки заробітну плату та інших доходів не має. Протягом тривалого часу він тяжко хворіє. Лікування наявного захворювання є життєвонеобхідним і не може бути припинено. Для підтримання функціонування організму ОСОБА_2 його батьки придбали дороговартісний лікувальний Сіпап-апарат, на загальну суму 67000,00 грн. Наразі стан здоров`я погіршився і відповідач проходить лікування в стаціонарі КНП «Прилуцька центральна міська лікарня».

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу вказав на те, що в суму витрат на правничу допомогу закладена та сплачена позивачем участь адвоката в судових засіданнях, натомість розгляд цієї справи здійснюється в письмовому провадженні без виклику сторін, й, відповідно, судові засідання по цій справі проводитись не будуть. Також вказав, що витрати на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн не відповідають критерію реальності цих витрат і є завищеними.

Відповідач вказує на те, що він не відмовляється допомагати своєму синові, але в межах можливого, з огляду на вказане просив відмовити у задоволенні вказаного позову.

У відповіді на відзив на позов позивач зазначає, що у зв`язку з особливостями хвороби син потребує постійного та дороговартісного лікування, тому вона просить батька дитини (відповідача) компенсувати їй 50 % від понесених нею витрат на придбання ліків, оплату за аналізи, консультації лікарів. Указує, що твердження відповідача про те, що сплачені ним за чотири роки аліменти покривають витрати на лікування сина не відповідають дійсності, оскільки ці кошти витрачалися на придбання одягу, харчування, засобів особистої гігієни для дитини та не включають в себе витрат на лікування дитини. Придбані відповідачем навушники та батут не використовувалися для лікування дитини. А інгалятор PARI BOY SX відповідач лише замовляв в інтернеті, а оплачувала його позивачка за кошти, надані їй мамою її теперішнього чоловіка ОСОБА_10 . Коштів на проїзд до лікарень відповідач позивачці не надавав. Позивачку з сином дійсно двічі возили в НДСЛ «Охматдит» на службовому автомобілі, який належить Прилуцькому агротехнічному коледжу, директором якого є батько відповідача. Також позивачка зазнчає, що вказані відповідачем витрати на придбання ліків для сина у розмірі 39972,85 грн не підтверджені відповідними квитанціями.

Позивачка звернула увагу, що ОСОБА_2 купив автомобіль за 32000,00 дол США та іменний державний номерний знак за 45000,00 грн, тому має можливість відшкодувати позивачці 50 % витрат на лікування сина.

Щодо рахунків про оплату за аналізи, у яких платником вказано « ОСОБА_8 » або « ОСОБА_9 », то так працює система даної лабораторії (зазначається пацієнт). На підтвердження того, що саме вона оплачувала ці послуги, позивачка надала довідку ТОВ «Інтерес».

Ураховуючи, що справа розглядається без виклику сторін, позивачка надала оригінали наявних у неї квитанцій, що підтверджують витрати на лікування сина.

До відповіді на відзив також додано докази її направлення відповідачу.

У свою чергу відповідач направив до суду заперечення на відповідь на відзив та докази його направлення позивачу. Так, відповідач зазначив, що син хворів з народження, проте лише у 2018 році позивачка звернулась до кваліфікованих лікарів та лікарсько-консультативної комісії. Батут відповідач купив на прохання колишньої дружини, яка стверджувала, що це потрібно для покращення роботи легенів сина. Інгалятор він замовляв, оплачував та отримував самостійно. Відповідач постійно купував сину одяг, іграшки та продукти харчування, тому заощаджені кошти з аліментів позивач могла витратити на ліки для сина. Повторно відповідач вказав на те, що компенсував половину вартості проїзду сина в лікувальні заклади. Твердження позивачки щодо того, що її з сином возили в НДСМ «Охматдит» на службовому автомобілі Прилуцького агротехнічного коледжу не відповідають дійсності, оскільки стан наявного на балансі коледжу автомобіля не дозволяє йому виїжджати в дальні рейси. Крім того, твердження позивачки про наявність у відповідача дороговартісного автомобіля та номерних знаків не підтверджено жодними доказами. Указав, що він дійсно має у власності вживаний автомобіль 2014 року випуску, який йому допомогли купити батьки. Водночас, довідка ТОВ «Інтерес» не може бути належним доказом сплати позивачкою за аналізи.

Щодо наведеної стороною позивача таблиці витрат на лікування ОСОБА_3 відповідач надав письмові пояснення, за змістом яких він надавав гроші відшкодування половини вартості аналізів, тому його додаткові витрати складають 39972,85 грн і покривають заявлену позивачем суму. При цьому відповідач не відмовляється в подальшому надавати додаткові кошти на придбання половини вартості необхідних ліків. Відповідач також просив врахувати, що він не має заборгованості за аліментами та надає сину додаткові кошти на його лікування та інші потреби, проте також має проблеми зі здоров`ям, які потребують фінансових витрат, тому просив відмовити у задоволенні позову.

Згідно з вимогами ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється, оскільки справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16.01.2012 виконавчим комітетом Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його батьком зазначено ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_11 (а.с. 9).

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 22.11.2013 по справі № 731/943/13-ц розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 , зареєстрований 28.08.2010 виконавчим комітетом Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області. Указане рішення набрало законної сили 03.12.2013 (а.с. 10-11).

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 11.10.2013 по справі № 731/841/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30 % усіх його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2013 і до досягнення дитиною повноліття. Указане рішення набрало законної сили 22.10.2013 (а.с. 12-13).При визначенні розміру аліментів судом враховано матеріальний стан відповідача та дитини, їх стан здоров`я.

Позивачка ОСОБА_11 15.06.2018 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_13 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 15.06.2018 Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 144 (а.с. 14).

Відповідно до консультаційного висновку КЛПЗ «Чернігівська обласна дитяча лікарня» від 14.08.2018 ОСОБА_3 встановлено діагноз Е 840 муковісцидоз з панкреатичною недостатністю, середньоважкий перебіг; хронічний обстуктивний бронхіт, період нестійкої ремісії ДН О-І ст.; затримка фізичного розвитку, у зв`язку з чим він має медичні показники на право одержання державної соціальної допомоги до досягнення 18-річного віку (а.с. 15).

З виписки КЛПЗ «Чернігівська обласна дитяча лікарня» з медичної картки стаціонарного хворого від 16.08.2018 № 9897 вбачається, що ОСОБА_3 поставлено діагноз муковісцидоз з панкреатичною недостатністю середньоважкий перебіг; хронічний обстуктивний бронхіт період загострення ДН О-І ст.; затримка фізичного розвитку; дефіцит ваги 45% (а.с.24-26). Лікарем надані наступні рекомендації:

- нагляд за місцем проживання;

- дієта гіперкалорійна, додатково вживання рідини до 2-х літрів у першій половині дня та додатково вживання солі 3-5 г/добу;

- інгаляції лікарських засобів постійно (лорде-гіпер, лорде хіал, інгаміст, лазолван); пульмозим 2,5 мг/2,5 мл щоденно постійно окремо від інших інгаляцій; інгаляції декасаном 2 мл № 13 21 день;

- дихальна гімнастика постійно (вправи з флатером);

- креон 70-75 тис.од./добу постійно (можливо до 80 тис.од);

- урсофальк 0,25 ввечері постійно;

- антибактеріальна терапія при загостренні згідно з даними чутливості мікрофлори до а/б терапії;

- моніторинг посіву мокроти кожні 3 місяці;

- вітамін D 800-100 МО/добу, Е 50 мг/добу, А 3000мкг 1 р/д;

- госпіталізація в ОДЛ при загостренні;

- інгаляції браксон 80 мг № 1 10 днів;

- повторити біохімічний аналіз крові через 1 місяць за місцем проживання;

- визначення гормонів щитовидної залози (ТТГ, вТ4, вТ3);

- УЗД щитовидної залози;

- ресурс, малоєжка.

Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда № 185 від 06.08.2020 ЛКК КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня» ЧОР ОСОБА_3 з 04.08.2018 встановлено інвалідність у зв`язку з вищевказаним захворюванням (а.с. 16-23). ЛКК рекомендовано реабілітаційні заходи, які полягають у постійній замісній терапії Креоном 150-160 тис.од. на добу, урсофальк 0,25 на ніч постійно, інгаляції Пульмозином 2,5 мг/2,5мл постійно, санаторії пульмонологічного профілю; постійно за місцем проживання огляд в ОДП пульмонолога, гастроентеролога кожні 3 місяці; постійно кінезотерапія, лікувальний масаж, лікувальна фізкультура; соціально-побутовий патронаж за місцем проживання.

У зв`язку з вище зазначеними хворобами ОСОБА_3 періодично перебуває на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписками з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» від 09.09.2019, 13.08.2020, 28.07.2021 та КНП «Прилуцька міська дитяча лікарня» від 19.01.2022, 31.01.2022 (а.с. 27-36).

На підтвердження хвороби сина та призначеного у зв`язку з цим лікування позивачем надано також і іншу медичну документацію (а.с. 37-45). Крім того, позивачем складено режим дня дитини з інвалідністю ОСОБА_3 , який погоджено сімейним лікарем (а.с. 46-47).

До 2018 року син сторін ОСОБА_3 знаходився на амбулаторному лікуванні три рази у 2013 році, що підтверджується довідкою сімейного лікаря ОСОБА_14 (а.с. 192-193).

На підтвердження витрат ОСОБА_1 на придбання ліків та виконання діагностичних аналізів сину позивачем надано платіжні документи на суму у загальному розмірі 81599,81 грн (а.с. 48-67).

Відповідно до довідки ТОВ «Інтерес» від 06.09.2022 № 5, починаючи з липня 2018 року по дату видачі довідки, « ОСОБА_1 1991 р.н. та її син ОСОБА_3 2012 р.н. зверталися в амбулаторію ГастроСвіт за медичною допомогою та здавали ряд аналізів, оплату яких проводила особисто ОСОБА_1 » (а.с. 202).

Відповідно до розрахунку представника позивача ОСОБА_15 витрати ОСОБА_1 на лікування (аналізи) та інші потреби сина ОСОБА_3 становлять 72621,34 грн, з яких відповідно до заяви про зменшення позовних вимог сторона позивача просить стягнути з відповідача половину, тобто 36310,67 грн.

Хоча відповідач і зазначає, що деякі надані позивачкою копії квитанцій є недопустимими доказами (не читаються, оплачені не позивачем, витрати не відповідають призначенням лікаря), однак він конкретно не вказує, які саме квитанції з цього приводу ставить під сумнів.

У подальшому стороною позивача надано суду оригінали платіжних документів, щодо витрат на лікування (проведення аналізів, придбання ліків) ОСОБА_3 , ознайомившись зі змістом яких суд зазначає наступне.

Понесення позивачкою ОСОБА_1 додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням сина, підтверджують наступні докази (а.с. 210-233): рахунок від 06.11.2018 № б/н на 250,00 грн; рахунок від 11.07.2018 № б/н на 1800,00 грн; рахунок від 21.06.2018 № 84690 на 340,00 грн; рахунок від 05.07.2018 № б/н на 2535,00 грн; рахунок від 10.07.2018 № б/н на 3615,00 грн; рахунок від 10.07.2018 № б/н на 3000,00 грн; рахунок від 11.07.__ № б/н на 1000,00 грн; рахунок від 12.07.2018 № б/н на 1000,00 грн; рахунок від 27.03.2019 № б/н на 600,00 грн; чек від 08.08.2018 на 28,61 грн; чек від 09.08.2018 на 1,19 грн; рахунок від 13.04.2019 № 261240 на 704,50 грн; рахунок від 25.03.2019 № б/н на 1200,00 грн; чек від 09.12.2019 № ЧК-0037325 на 1118,13 грн; чек від 23.03.2019 на 266,39 грн; чек від 04.02.2019 на 228,91 грн; чек від 08.01.2019 на 203,69 грн; рахунок від 03.04.2019 № 253772 на 598,50 грн; рахунок від 21.08.2019 № 351036 на 830,00 грн; товарний чек від 24.12.2020 № 8 на придбання дихального тренажера PARI O-PEP за 1100,00 грн; чек від 03.06.2020 на 247,34 грн; чек від 09.07.2020 на 494,68 грн; чек від 01.11.2020 на 334,00 грн; чек від 17.09.2020 на 453,00 грн; чек від 28.09.2020 на 138,70 грн; чек від 22.12.2020 на 2022,00 грн; чек від 08.12.2020 на 1055,00 грн; чек від 02.12.2020 на 611,60 грн; рахунок від 23.01.2020 № б/н на 1250,00 грн; рахунок від 29.01.2020 № б/н на 150,00 грн; рахунок від 11.01.2021 № на 150,00 грн; рахунок від 06.11.2018 № б/н на 250,00 грн; квитанція від 26.11.2011 щодо замовлення CS9529051 на 1475,00 грн; чек від 16.02.2021 на 272,54 грн; чек від 18.02.2021 на 311,00 грн; чек від 13.02.2021 на 193,50 грн; чек від 05.03.2021 на 271,20 грн; чек від 13.03.2021 на 200,50 грн; чек від 21.03.2021 на 561,60 грн; чек від 25.01.2021 на 237,45 грн; чек від 05.08.2021 на 400,00 грн; чек від 02.08.2021 на 1500,00 грн; чек від 09.10.2021 на 84,20 грн; чек від 12.05.2021 на 221,70 грн; чек від 18.02.2021 на 401,10 грн; чек від 09.04.2021 на 370,93 грн; чек від 02.02.2021 на 203,20 грн; чек від 20.01.2021 на 203,20 грн; чек від 20.01.2021 на 316,50 грн; чек від 20.01.2021 на 545,08 грн; чек від 07.02.2021 на 272,54 грн; чек від 15.01.2021 на 203,20 грн; чек від 15.01.2021 на 237,30 грн; чек від 12.12.2021 на 166,80 грн; чек від 15.01.2021 на 19,00 грн; чек від 15.01.2021 на 16,80 грн; чек від 20.01.2021 на 237,30 грн; чек від 09.04.2021 на 450,42 грн; чек від 12.05.2021 на 569,40 грн; чек від 21.03.2021 на 203,50 грн; чек від 09.04.2021 на 307,00 грн; чек від 12.05.2021 на 307,20 грн; чек від 08.07.2021 на 300,10 грн; чек від 09.07.2021 на 2171,34 грн; чек від 16.05.2021 на 170,70 грн; чек від 18.07.2021 на 632,63 грн; чек від 11.07.2021 на 1192,12 грн; чек від 11.09.2021 на 169,33 грн; чек від 12.12.2021 на 344,00 грн; чек від 21.03.2021 на 210,29 грн; чек від 05.06.2021 на 570,00 грн; чек від 09.06.2021 на 753,50 грн; чек від 04.08.2021 на 184,00 грн; чек від 23.07.2021 на 67,60 грн; чек від 11.09.2021 на 326,79 грн; чек від 10.09.2021 на 533,92 грн; чек від 26.12.2021 на 986,00 грн; чек від 28.07.2021 на 579,50 грн; чек від 27.07.2021 на 32,00 грн; чек від 07.10.2021 на 579,80 грн; чек від 26.07.2021 на 694,20 грн; чек від 05.11.2021 на 216,30 грн; чек від 09.10.2021 на 327,60 грн; чек від 09.10.2021 на 91,20 грн; чек від 19.10.2021 на 71,50 грн; чек від 29.12.2021 на 129,15 грн; чек від 10.08.2021 на 72,00 грн; чек від 10.01.2022 на 730,50 грн; чек від 10.01.2022 на 235,50 грн; чек від 12.01.2022 на 944,60 грн; чек від 12.01.2022 на 181,20 грн; чек від 10.01.2022 на 92,00 грн; чек від 02.04.2022 на 541,00 грн; чек від 12.01.2022 на 96,21 грн; чек від 10.01.2022 на 339,30 грн; чек від 22.01.2022 на 34,40 грн; чек від 12.01.2022 на 174,40 грн; чек від 15.01.2022 на 424,50 грн; чек від 17.01.2022 на 125,20 грн; чек від 22.01.2022 на 224,40 грн; чек від 26.01.2022 на 55,60 грн; чек від 19.02.2022 на 705,80 грн; чек від 28.01.2022 на 130,95 грн; чек від 19.02.2022 на 916,90 грн; чек від 19.02.2022 на 800,90 грн; чек від 19.02.2022 на 1628,14 грн; чек від 26.02.2022 на 1934,00 грн; чек від 13.03.2022 на 481,80 грн; чек від 16.03.2022 на 201,50 грн; чек від 01.04.2022 на 3928,37 грн; чек від 06.04.2022 на 630,00 грн; чек від 01.07.2022 на 596,20 грн; чек від 06.04.2022 на 94,50 грн; чек від 11.07.2022 на 250,00 грн; чек від 11.07.2022 на 75,20 грн; чек від 06.07.2022 на 132,00 грн; чек від 06.07.2022 на 507,00 грн; чек від 02.07.2022 на 500,00 грн; чек від 10.08.2021 на 72,00 грн; чек від 01.07.__ на 460,00 грн; чек від 06.07.2022 на 39,60 грн; чек від 30.06.2022 на 92,50 грн; чек від 30.06.2022 на 196,70 грн; чек від 30.06.2022 на 183,90 грн; чек від 30.06.2022 на 159,00 грн; чек від 30.06.2022 на 196,70 грн; чек від 30.06.2022 на 710,20 грн; чек від 16.08.2022 на 250,00 грн; чек від 04.01.2022 № 4 на 7200,00 грн; рахунок від 13.06.2022 № б/н на 2660,00 грн; рахунок від 14.06.2022 № б/н на 370,00 грн.

Такими, зміст яких не читається, є квитанції від 16.07.2018 на 344,45 грн; від 09.08.2018 на 77,83 грн (а.с. 216а), отже суд їх не враховує.

Суд ставить під сумнів товарний чек від 24.09.2018 № 000011 на 408,95 грн, продавцем та покупцем у якому зазначено ФОП ОСОБА_6 (зв.а.с. 220); чек від 01.04.2022 № б/н на 973,12 грн, продавцем та покупцем у якому зазначено ФОП ОСОБА_7 (а.с. 229); оплату послуг доставки, замовником яких в акті про надання послуг від 24.12.2021 № 52961 зазначено ОСОБА_5 (а.с. 228); накладну від 24.12.2021 № 52961 про придбання ОСОБА_16 бігової доріжки за 2380,00 грн.; товарний чек від 01.07.2022 № 0021 на 200,00 грн за консультацію лікаря, який не містить реквізитів установи, у якій надавалися медичні послуги, з неї також не вбачається кому і ким зазначені послуги надавалися.

Крім того, суд не бере до уваги чек від 23.06.2022 № 49790 про придбання пального на суму 1463,34 грн (зв.а.с. 231), оскільки сторона позивача не зазначила ціль поїздки. При цьому, припускаючи, що позивач надала суду цей чек на підтвердження витрат на поїздку з сином до лікаря, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 23.06.2022 відвідував будь-яку медичну установу.

Суд не вважає витратами позивача, пов`язаними з лікуванням сина, витрати на купівлю велосипеда відповідно до товарного чека від 17.06.2019 № б/н на суму 1700,00 грн (а.с. 223), а також витрати на придбання дитячого одягу на суму 3280,00 грн за товарним чеком від 31.08.2022 (а.с. 203).

З огляду на вказане, суд вважає підтвердженими додаткові витрати позивача у зв`язку з хворобою сина на суму у розмірі 79938,44 грн.

Відповідач ОСОБА_2 з 27.08.1996 працює у Прилуцькому технічному фаховому коледжі на посаді викладача, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу від 25.08.2022 № 241 (а.с. 141). З його заробітної плати за місцем роботи щомісячно утримуються аліменти у розмірі 30 % заробітку, сума яких за період з січня 2018 року по липень 2022 року включно становить 202491,06 грн. Середньомісячний розмір аліментів за вказаний період 3682,00 грн (а.с. 142-144).

ОСОБА_2 до матеріалів справи надає розрахунок його додаткових витрат на лікування та інші потреби сина ОСОБА_4 за 2018-2022 роки на загальну суму 39972,85 грн (а.с. 145). При цьому на підтвердження розрахунку відповідач надає копії фіскальних чеків на загальну суму у розмірі 33433,76 грн (а.с. 146-151). При порівнянні відомостей з розрахунку з наданими підтверджуючими витрати документами встановлено, що відсутні квитанції щодо придбання 13.07.2021 АЦЦ та ентеролу на суму 795 грн, 07.03.2022 браксону за 266,36 грн та 03.01.2022 інгалятора PariVelox за 7200,00 грн.

Відповідач на підтвердження придбання ним інгалятора PariVelox за 7200,00 грн надав скріншоти щодо замовлення ним цього пристрою та про переказ коштів у розмірі 7277,21 грн (а.с. 179, 180). Наявна у цих скріншотах інформація лише підтверджує факт замовлення ОСОБА_2 вказаного інгалятора, однак не містить інформації про платника, отже не підтверджує придбання відповідачем указаного товару.

Крім того, ураховуючи, що предметом цієї справи є додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 , що пов`язані з його хворобою, суд не може зарахувати до таких витрат купівлю відповідачем телефона за 6499,00 грн та навушників за 999,00 грн.

При цьому, ураховуючи, що при муковісцидозі показане фізичне навантаження ходьба пішки, біг, стрибки на батуті, суд також зараховує до додаткових витрат відповідача придбання ним батута за 2433,11 грн (а.с. 147).

Таким чином, ОСОБА_2 доведено, що він поніс додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 , пов`язані з придбання для нього ліків, у загальному розмірі 22971,98 грн.

Належних та допустимих доказів того, що якась зі сторін понесла витратити у зв`язку з поїздками сина сторін ОСОБА_3 на консультації та лікування до м. Києва та м. Чернігова матеріали справи не містять.

Відповідач у відзиві на позов вказує на те, що він також хворіє, у зв`язку з чим витрачає кошти на лікування. На підтвердження свого стану здоров`я відповідач ОСОБА_2 надав довідку від 24.01.2020 № 26 та консультаційний висновок Лабораторії сну лікаря Погорецького Ю.Н., за змістом яких ОСОБА_2 має захворювання інсомнія: синдром обструктивного апное сну, тяжкого ступеня, індекс апное-гіпопное (зупинок дихання за годину)-80,5. Також зазначено, що лікування даного захворювання є життєвонеобхідним і не може бути припинено (а.с. 153-154).

Відповідно до виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої лікарем ОСОБА_17 , та довідки Прилуцької центральної міської лікарні від 29.08.2022, у період з 22.08.2022 до 01.09.2022 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні вказаного медичного закладу з діагнозом ЦВХ при ГХ ІІ-ІІІ ст., гіпертонічний криз, гіпертонічна енцефалопатія, виражений цефалічний та вести було-атаксичний синдром.

Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку з розвитком певних її здібностей чи у разі, якщо страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

У даному спорі позивачка довела наявність негативного факту хвороби спільного сина сторін, у зв`язку з чим дитина потребує додаткових витрат.

У постанові від 14.01.2019 у справі № 751/4312/16-ц Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен з батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, судом установлено, що позивач довела наявність особливих обставин, які б свідчили про необхідність понесення додаткових витрат. Такими обставинами є хвороба сина сторін ОСОБА_4 , який потребує постійного та вартісного здійснення діагностики та подальшого лікування.

Понесення зазначених витрат не є добровільним волевиявленням матері, а викликане необхідністю лікування дитини відповідно до призначень лікарів.

При визначенні розміру додаткових витрат, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує його матеріальне становище, а саме те, що він є офіційно працевлаштованим та його заробітна плата у 2022 році становила близько 19000,00 грн на місяць. Також судом враховано відсутність у відповідача інших утриманців.

Як викладено вище, позивачка понесла додаткові витрати у зв`язку з хворобою сина у розмірі 79938,44 грн.

Сторона позивача просить відшкодувати половину понесених позивачкою додаткових витрат. Однак відповідач також довів, що поніс додаткові витрати, пов`язані з лікуванням сина, у загальному розмірі 22971,98 грн.

З метою правильного вирішення цього спору слід скласти між собою витрати позивачки та витрати відповідача та поділити їх порівну. Отже, (79938,44 грн + 22971,98 грн)/2 = 51455,21 грн.

Таким чином, додаткові витрати кожного зі сторін у рівних частинах становлять суму у розмірі 51455,21 грн.

Відповідачем доведено, що ним уже витрачено 22971,98 грн, тому стягненню з нього підлягають додаткові витрати у розмірі 28483,23 грн, з огляду на що позов підлягає задоволенню частково.

Виходячи з того, що позивачка просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати у розмірі 36310,67 грн, а судом вирішено стягнути витрати у розмірі 28483,23 грн, судом у відсотковому виразі задоволено 78,44 % позовних вимог.

Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З матеріалів справи вбачається, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу були подані стороною позивача в межах строків, передбачених положеннями ст. 141 ЦПК України, разом з позовною заявою.

При розподілі судових витрат між сторонами суд керується приписами ст. 133 ЦПК України, відповідно до яких судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано суду копії договору № б/н від 12.04.2022 про надання правничої допомоги, укладеного між позивачем та адвокатом Терещенко Л.В.; додатку № 1 до вказаного договору; ордеру серії СВ № 1028808 від 12.04.2022; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧН № 000184 від 14.07.2017; квитанції від 12.04.2022 № б/н на суму 3500,00 грн; розрахунку витрат робочого часу адвоката, пов`язаних з наданням правничої допомоги, що підлягає оплаті як судові витрати (а.с. 68-73).

Відповідно до змісту розрахунку витрат робочого часу адвоката Терещенко Л.В. розрахункова кількість годин, які витрачені за договором про надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 12.04.2022 складає 6 годин:

- робочий час, витрачений на з`ясування обставин справи з клієнтом, з урахуванням складності справи 1 година;

- збирання та оцінка доказів 1 година;

- складання позовної заяви 2 години;

- вивчення матеріалів справи 1 година;

- участь у судових засіданнях (орієнтовно) 1 година.

Від відповідача не надходило до суду заяви в порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Однак відповідач зазначав, що просить відмовити у стягненні з нього витрат на правову допомогу, у зв`язку з тим, що адвокат не брала участі у судових засіданнях, оскільки справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Разом з тим, відповідно до додатку до договору № б/н від 12.04.2022 про надання правничої допомоги, укладеного між позивачем та адвокатом Терещенко Л.В., з урахуванням обставин справи, ними узгоджено суму гонорару у розмірі 3500 грн.

Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлена вартість витрат на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн. є співмірною як зі складністю справи та наданих послуг, так і з часом, затраченим адвокатом на їх виконання, тому задовольняючи позов частково суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача понесені останньою витрати на правову/правничу допомогу, що становить 2745,40 грн (що становить 78,44% від понесених витрат).

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про оплату додаткових витрат на дитину.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 778,44 грн (78,44 % від судового збору у розмірі 992,40 грн) в дохід держави, так як позивачку звільнено від сплати судового збору при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 2-13, 76-83, 141, 142, 258, 259, 274, 351, 352, 354, 355ЦПК України, ст. ст. 141, 180,185 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 28483,23 (двадцять вісім тисяч чотириста вісімдесят три грн 23 коп) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді витрат на правничу допомогу у розмірі 2745,40 (дві тисячі сімсот сорок п`ять грн. 40 коп) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 778,44 (сімсот сімдесят вісім грн 44 коп) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , інші дані суду не відомі.

СуддяЛітвінова Г.М.