Справа № 645/501/23
Провадження № 2/645/271/23
РІШЕННЯ

Іменем України

28 квітня 2023 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі - Циганок В.М., учасники справи: позивач - ОСОБА_1 (не з`явився), представник позивача - ОСОБА_2 , відповідач - ОСОБА_3 , представник відповідача - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, вказуючи, що з 03.10.2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Балаклійського районного суду Харківської області 27.09.2018 року. Під час шлюбу у подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 24.01.2013 року. Фактично спільно сторони не мешкають з 2013 року. З цього часу відповідач фактично не цікавиться життям дитини, жодної допомоги по вихованню та утриманню не надає. Дитина фактично з дня народження мешкала та зареєстрована разом із позивачем у квартирі, яка належить йому на праві часткової власності. Вказана обставина підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 03.02.2023 року. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб від 03.02.2023 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована в кв. АДРЕСА_1 з 24.01.2013 року, разом із батьком ОСОБА_1 . Відповідач добровільно надавати будь-яку допомогу на утримання дитини не бажає, що змушує позивача звернутись до суду. Посилаючись на положення ст.ст.180, 182, 183 СК України, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.02.2023 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

17.03.2023 року від представника відповідача надійшов Відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає вказану позовну заяву безпідставною, а позовні вимоги Позивача є такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Позивач в обґрунтування підстав своєї позовної заяви вказує те, що сторони фактично не проживають разом з 2013 року та з цього часу відповідач не цікавиться життям їх спільної дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жодної допомоги по її вихованню та утриманню не надає. Відповідно до рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 27.09.2018 року по справі № 610/2107/18 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу встановлено, що фактично шлюбні стосунки ОСОБА_3 зі ОСОБА_1 припинено з березня 2017 року. Відповідні обставини не оспорювались ОСОБА_1 та не заперечувались в ході розгляду відповідної справи судом. Також звертає увагу суду на те, що позивач зазначивши, що сторони не мешкали спільно з 2013 року, доказів які б підтверджували вказані обставини не надає, що вказує на те, що такі твердження ґрунтуються лише на припущеннях позивача. Надана позивачем довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 03.02.2023 р., вказує лише про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_2 , однак вказана Довідка не спростовує того, що фактично відповідач проживала разом з донькою та позивачем, певний час за вказаною адресою без проведення державної реєстрації. Після розірвання шлюбу між сторонами, відповідач разом з донькою проживала до травня 2021 року в орендованій кімнаті у квартирі разом із власницею цієї квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яку орендувала у власниці квартири - ОСОБА_6 , про виклик якої у якості свідка подавалось клопотання до суду, але у зв`язку з тим, що мати відповідача - ОСОБА_7 тяжко захворіла та потребувала стороннього догляду, що підтверджується відповідними медичними документами (висновок Комунального некомерційного підприємства Балаклійського міської ради Харківської області «Балаклійська клінічна багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» (далі - КНП БМР ХО БКБЛІЛ) № 2170 від 26.05.2021 року, епікризу і/х № 5255 29.06.2021 р., дослідження КНП БМР ХО БКБЛІЛ від 24.04.2021 року), починаючи з травня 2021 року відповідачка була змушена доглядати за своєю матір`ю та проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_4 , при цьому, виходячи з інтересів дитини щодо збереження звичного для доньки місця навчання та відповідно спілкування, як у навчальному закладі - Харківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 145 Харківської міської ради Харківської області, так і поза навчальним закладом, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було досягнуто усної домовленості щодо тимчасового проживання доньки разом з батьком за адресою: АДРЕСА_5 , певний період часу до моменту покращення стану матері відповідачки. При цьому з моменту початку тимчасового проживання доньки з батьком, що було зумовлено тяжкими обставинами для відповідачки й до моменту початку повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, майже кожної п`ятниці відповідач зустрічала доньку біля школи і направлялись до місця проживання позивача, де донька переодягалась та залишала свої шкільні речі й електричкою вирушали разом до місця проживання матері відповідачки, відповідно бабусі доньки, селище Савинці Ізюмського району Харківської області. Крім того, з моменту розлучення між батьками було досягнуто домовленість, що кожного року змінювалось місце святкування Нового року та Дня народження доньки по черзі і Новий 2022 рік ОСОБА_8 святкувала з батьком, а свій День народження в 2022 році святкувала з матір`ю. Разом з тим, внаслідок військової агресії російської федерації проти України селище Савинці Ізюмського району (в якому проживала ОСОБА_3 разом із своєю матір`ю) було тимчасово окуповано російськими військами, що негативно позначилось на спілкуванні відповідача з донькою, а тяжка хвороба матері відповідачки не давала можливості тривалий час відповідачці покинути вказану територію. В той же час, з літа 2022 року самопочуття матері відповідачки дещо покращилось і вона змогла самостійно себе обслуговувати, що відповідно надало можливість відповідачці в липні 2022 року залишити тимчасово окуповану територію України через територію російської федерації та виїхати на територію країни Євросоюзу (Литви), у зв`язку із чим, дитина продовжила тимчасово проживати разом із батьком. Відповідно й позивач разом з дитиною виїхав у більш безпечне місце з міста Харкова, наскільки відомо ОСОБА_3 у село в Полтавській області, де батьки позивача мають приватний будинок, який використовується як дачний, але точне місцезнаходження ОСОБА_3 не відомий, а принаймні з наявної у ОСОБА_3 інформації повернулись у м. Харків близько до Нового 2023 року. Таким чином, проживання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позивачем було зумовлено більше збігом життєвими обставинами, аніж бажанням відповідачки сталого устрою життя, а твердження позивача про те, що з 2013 року відповідач проживає окремо, не цікавиться життям дитини, жодної допомоги по вихованню не надає не відповідають дійсності взагалі. Також, відповідач звертає увагу суду на те, що дитина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно після народження доньки відповідач здійснювала її грудне вигодовування, а тому твердження позивача про окреме проживання відповідача від доньки з 2013 року, тобто, фактично з самого народження дитини, є безпідставними та абсурдними за своєю суттю. Разом з тим, вважають, що ці обставини не відповідають дійсності взагалі. Також, відповідач за першої ж можливості, добровільно надавала допомогу на утримання дитини, як у грошовій, так і натуральній формі. Відповідно до інформації зазначеної у електронному доказі - скріншот листувань за допомогою месенджера «Viber» відповідача з позивачем за 04.09.2022 р. по 18.09.2022 р., з якого вбачається що відповідач здійснила грошовий переказ на користь позивача у розмірі 2950 грн, а позивач підтвердив отримання таких грошових коштів. Вказані кошти були направлені відповідачкою на утримання дитини - ОСОБА_5 . Крім того, відповідач надавала допомогу на утримання доньки шляхом надсилання грошових коштів іншими особами, яких прохала відповідачка, а позивач готівкою отримував кошти. Відповідач надає допомогу по утриманню дитини також у натуральній формі, через чоловіка своєї рідної сестри - ОСОБА_9 , а саме: передавала доньці на свята подарунки вже будучи за кордоном України. Оскільки твердження позивача про те, що відповідач добровільно надавати будь-яку допомогу на утримання дитини не бажає, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються вищезазначеними доказами, а відповідачка добровільно бере участь у утриманні доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому вимоги позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Також, представник відповідача зазначає, що надані позивачем копії довідки від 08.11.2018 р. та відповіді на адвокатський запит з ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 03.08.2022 р., стосуються обставин 2018 року, які взагалі не стосуються предмета спору по даній справі, тому вказані копії документів були безпідставно додані позивачем до позовної заяви. Відносно пояснень ОСОБА_5 зазначених у відповіді на адвокатський запит Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 145 ХМР від 05.09.2022 р. № 110, варто вказати, що невідомими є обставини чи були надані такі пояснення в присутності законного представника, педагога або психолога, або лікаря, а тому інформацію отриману в ході такого опитування ОСОБА_5 потрібно розцінювати критично і відповідач вважає, що відповідні пояснення відібрані під тиском на дитину. Також повідомляє суд про те, що для отримання доказів по даній справі 08.03.2023 р. представником ОСОБА_3 було направлено адвокатський запит до Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 145 Харківської міської ради Харківської області, яким запитується відповідна інформація стосовно навчання ОСОБА_5 , та завірені належним чином копії документів, які підтверджують викладені у відповіді (вих. 110 від 05.09.2022 на адвокатський запит адвоката Петренко О.В. (вих. 12 від 09.08.2022 року) обставини та інша інформація, яка має значення для даної справи, а також адвокатський запит від 08.03.2023 р. до ГУНП в Харківській області, яким запитувалась відповідна інформація щодо звернень ОСОБА_3 на лінію 102 та копій відповідних облікових документі, які складаються за відповідними зверненнями службою 102. Однак, станом на момент подання даного відзиву відповіді на вказані адвокатські запити не було отримано, тому повідомляє суд, що такі докази наразі не можуть бути надані до суду, та будуть надані Відповідачем по факту їх отримання.

У зв`язку з наведеним просить суд відмовити позивачу у задоволені позовних вимог у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила суду, що дитина постійно проживає разом із позивачем - батьком, за місцем реєстрації позивача. Відповідач з 06.02.2023 р. матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Із слів позивача подружжя не мешкає разом з 2013 року. Відповідач зловживала спиртними напоями, що було підставою для розлучення. Також зазначила, що зі слів позивача їй відомо, що будь-яких коштів на утримання дитини позивач від відповідачки не отримував, про направлення подарунків дитині, їй не відомо, рахунку у позивача в Райффайзен Банк Аваль не має. За станом здоров"я дитина здорова.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, пояснив суду, що дитина з 2017 року проживала з матір`ю, мати її утримувала та займалась вихованням. В 2021 році захворіла мати відповідачка та дитина почала проживала разом із батьком із травня 2021 року, так як школа була поруч із місцем мешкання позивача. Коли дитина відвідувала дитячий садок відповідач приймала участь у її вихованні, та матеріально утримувала її, школа доньки знаходиться біля місця мешкання позивача. У 2021 р. захворіла мати відповідача та відповідач поїхала до матері, щоб піклуватись про неї, дитина залишилась проживати із батьком. Влітку 2022 р. відповідач поїхала за кордон, наразі повернулась до України. Також зазначив, що відповідач не перебуває на обліку в Наркологічному диспансері, не притягалась до кримінальної відповідальності, інших дітей не має, відомостей щодо роботи та доходів відповідача не має.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, пояснила суду, що її донька ОСОБА_8 наразі мешкає із позивачем, місця перебування дитини на даний час їй не відомо, вважає, що напевно у Полтавській області у батьків позивача. На початку війни дитина була з батьком, відповідач перебувала на окупованій території України, а згодом виїхала за кордон. Вказує, що перераховувала гроші позивачу на картковий рахунок для утримання дитини, спочатку 3000 грн., а потім кожен місяць по 1000 грн., вважала, що цієї суми не достатньо на утримання дитини. До лютого 2023 року вона спілкувалась з донькою, потім позивач почав чинити перешкоди у її спілкуванні з дитиною. Не згодна із позовом про стягнення аліментів, так як бажає щоб дитина проживала разом із нею. Також зазначила, що за станом здоров`я вона - здорова, інших дітей не має, на даний час офіційно не працевлаштована.

Відповідача ОСОБА_3 , яку було допитано у якості свідка в судовому засіданні пояснила, що вона перераховувала позивачу на картковий рахунок, який він їй надав, гроші, передавала подарунки, поповнювала дитині рахунок на телефоні. Подарунки (чохол для телефона, конструктор Лего, плаття) передавала через чоловіка її сестри - ОСОБА_9 . Вказала, що вона перебувала за кордоном з липня 2022 по квітень 2023 року. Дитина проживає із позивачем з травня 2021 року. До травня 2021 року відповідач мешкала разом з донькою у м.Харкові, після травня 2021 року вона забирала дитину на вихідні, була із позивачем домовленість про спільну опіку над дитиною. Коли її мати захворіла, то вона була вимушена їхати до матері, щоб піклуватись про неї, тому донька залишилась у м.Харкові та проживала з позивачем. Зазначила, що в січні та лютому 2023 року вона перераховувала позивачу гроші, в квітні 2023 р. не перераховувала. Гроші вона перераховувала регулярно спочатку 3000 грн., потім коли почалась війна по 1000 грн., постійно приймає участь в утриманні дитини. Також пояснила, що з позивачем вони проживати разом у 2013 р., розійшлись у 2018 р., коли проживали разом, то відповідач разом із дитиною відвідували поліклініку. Вказала, що постійно приймає участь у вихованні дитини.

Свідок - ОСОБА_9 в судовому засідання показав, що він є чоловіком сестри відповідача ОСОБА_3 , та підтвердив, що він передавав подарунки від відповідача ОСОБА_3 для її доньки ОСОБА_5 , на Новий рік 2023 р., а саме чохол на телефон та плаття. Він приїжджав у гості до позивача та ОСОБА_8 та передав подарунки від відповідача. Також, на день народження дитини він передавав конструктор, який передав через позивача, ОСОБА_8 в той день не бачив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовільнити, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 . (а.с.7).

Дитина проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с.10). Зазначені обставини не оспорювала і відповідачка, зазначивши, що дитина на даний час проживає із батьком.

Малолітня дитина сторін не має доходів, які забезпечують її потреби, за станом здоров`я дитина - здорова.

З пояснень відповідача встановлено, що вона інших неповнолітніх дітей не має, на даний час не працює та дохід не отримує, за станом здоров`я - здорова.

Довідки про доходи сторони суду не надали.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76,77,78,81 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 180-183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Будь-яких належних та допустимих доказів надання відповідачкою матеріальної допомоги дитині, суду надано не було. За клопотанням відповідачки та її представника, в судовому засіданні, в якості електронного доказу - перехування грошей на утримання дитини, був оглянутих мобільний додаток Приват24, але з оглянутого встановлено, що відповідачка 25.03.2023 року перерахувала 1000 грн., але відомості про отримувача та призначення платежу не зазначені, тому суд не вважає це належним доказом перерахування матеріальної допомоги дитині, так як не містить інформації щодо предмету доказування та не підтверджують заперечення відповідачки. Також не містить підтвердження про надання регулярної матеріальної допомоги дитині відповідачкою і переписка за допомогою месенджера «Viber» (а.с. 57-73)

Згідно відповіді КНП "Міська дитяча поліклініка № 7" від 16.08.2022 року адміністрація закладу повідомила, що дитина перебуває на обліку у фахівців з січня 2013 року, дитина здорова. За інформацією лікаря-педіатра з 2017 року дитину на прийом до лікаря супроводжував батько ОСОБА_1 , останнє звернення листопад 2021 року (а.с.11)

Довідку дільничого офіцера поліції від 08.11.2028 року про проведення перевірки по факту повідомлення 21.10.2018 року до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області, а також виписки із історії хвороби ОСОБА_7 (щодо якої також відсутні відомості про її рідство із відповідачкою), суд не приймає в якості доказу, так як викладені, в зазначених документах, обставини не містить інформації щодо предмету доказування та не підтверджують ані позовні вимоги, ані заперечення.

Відповіді на запити представників сторін, отримані від Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 145 Харківської міської ради Харківської області від 05.09.2022 року та від 20.03.2023 року містять в основному характеризуючі дані на дитину, а також інформацію про участь батьків у вихованні дитини. Із даних відповідей встановлено, що дитина мешкає із батьком, який нею опікується. Всі питання, які обговорюються в групі класу, вирішував батько. Мати дитини ОСОБА_3 в 1 класі на в 1 семестрі другого класу періодично приводила дитину до школи, але потім контакту із школою, де навчається донька не мала. (а.с.12, 95,96)

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов до висновку, що на даний час малолітня дитина мешкає із позивачем по справі, знаходиться на його утриманні, доказів надання допомоги зі сторони відповідача на утримання дитини суду не надано, тому враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частині заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти стягуються судом з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, згідно вимог ст.191 СК України, згідно матеріалів справи позов було подано 07.02.2023 року ( дата на конверті Укрпошти).

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, так як позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на користь держави, судовий збір стягується із відповідачки.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України , ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07.02.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №364 КОКДКА, місце реєстрації: АДРЕСА_7 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Представник відповідача: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_8 .

Повний текст рішення складено 03.05.2023 року.

Головуючий - суддя: І.В.Ульяніч