ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

08 травня 2023 року

м. Харків

справа № 953/22168/21

провадження № 22-ц/818/466/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Маміної О.В.

суддів - Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_2

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору підряду та стягнення пені,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2022 року, постановлене суддею Лисиченко С.М.,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати з 22.11.2021 Договір №1 від 23.04.2021 про надання послуг, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ним; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в розмірі 13975 грн. 00 коп., сплачені у якості попередньої оплати за Договором №1 від 23.04.2021 про надання послуг; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його користь пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором №1 від 23.04.2021 про надання послуг у розмірі 172 935,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково . Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13975 (тринадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. 00 коп. попередньої оплати вартості послуг з виготовлення виробів за Договором №1 на надання послуг від 23.04.2021. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2104 (дві тисячі сто чотири )грн. 94 коп. пені за порушення строків надання послуг з виготовлення виробів за Договором №1 на надання послуг від 23.04.2021. В іншій частині позову - відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове яким його позовні вимоги по уточненій позовній заяві задовольнити..

Апеляційна скарга вмотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права. зауважує, що текст договору складався та розроблявся саме відповідачем, додатки до договору також були надані відповідачем. Отже, не може бути сумнівів в тому, що в даних правовідносинах відсутні ознаки взаємовідносин двох суб`єктів господарювання, що позивач уклав договір 23.04.2021 в межах здійснення своєї підприємницької діяльності. За даним договором від 23.04.2021 були порушені саме права позивача як споживача робіт та послуг. За договором про надання послуг від 23.04.2021 повинно бути виконано замовлення для фізичної особи, тож позивач намагається захистити в судовому порядку свої права споживача від неправомірних дій відповідача.

У зв`язку з тим, що в позові була допущена арифметична помилка в частині суми попередньої оплати сплаченої за виготовлення деталей, яка підлягає поверненню позивачу, у зв`язку із невиконанням умов договору, а також, що справа після відкриття провадження перебувала досить тривалий час на розгляді, необхідно було по-перше виправити помилку в сумі повернення попередньої оплати, а також здійснити перерахунок пені зі спливом часу, тож було заявлено клопотання про уточнення суми позовних вимог в підготовчому судовому засіданні, на що судом було воно схвалено та дозволено його подати додатково, у зв`язку із чим розгляд справи був перенесений. Отже я вважаю, що судом неправомірно було не прийнято заяву про збільшення позовних вимог і в основному в частині уточнення суми повернення сплачених відповідачу грошей, адже при розгляді справи було встановлено, що в позові було допущено арифметичну помилку.

Також зауважує, що він просив розірвати договір з 22.11.2021, тобто з моменту звернення до суду, а відтак, судом могли бути визнані припиненими відносини між замовником та виконавцем за договором від 23.04.2021 у зв`язку із його невиконанням відповідачем та зверненням позивача до суду за захистом своїх прав споживача.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором виконав не в повному обсязі, лише в частині виконання робіт з виготовлення спинки в кількості 10 штук, загальна вартість робіт складає 6000,00 грн., інші зобов`язання в обумовлений сторонами Договору строк до 31.12.2021 не виконав та не повернув грошові кошти, сплачені позивачем у якості попередньої оплати. Тому стягнув суму у межах заявлених вимог ОСОБА_1 , в розмірі 13 975 грн. 00 коп., сплачені у якості попередньої оплати вартості послуг з виготовлення виробів за Договором. Стягнуючи пеню за несвоєчасне виконання умов договору, суд виходив із того, що у п.4.5 Договору сторонами погоджено, що у разі порушення строків виконання робіт та оплати, зазначених в п.2.4 договору замовник та виконавець сплачують пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення за кожен день прострочення. Тому підстав для стягнення пені за Законом України «Про захист прав споживачів» не має.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 23.04.2021 між ОСОБА_1 (замовником) та ФОП ОСОБА_2 (виконавцем) укладено договір про надання послуг №1 (далі- Договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати замовнику послуги визначені у п.2.1 даного договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором. Строк дії Договору до 31.12.2021.

Виконавець надає замовнику наступні послуги: по виготовленню згідно креслень та комп`ютерних 3D моделей замовника деталей та запчастин, та інших промислових послуг, далі за текстом Договору - послуги (п.1.2.Договору).

Відповідно до п.1.3 Договору строк виконання послуг визначається сторонами за домовленістю (календарний план виконання робіт) та фіксується в специфікаціях до даного договору, які є невід`ємною його частиною. Виконавець має право надати послуги достроково.

Вартість послуг визначається сторонами за домовленістю та фіксується в специфікаціях до договору: калькуляція вартості по кожному виду; календарний план виконання робіт виконавцем ( п.2.1 Договору).

Згідно з п.2.2. Договору послуги вважаються наданими після підписання акту прийому-здачі послуг сторонами.

Оплата проводиться виключно у грошовій формі (готівка/безготівкова) на вибір замовника. Замовник протягом 3 днів з дати підписання даного договору зобов`язується здійснити передоплату у розмірі 50 % від вартості послуг з виготовлення виробів, що визначена в специфікації до даного договору та сплатити остаточну суму протягом 3 робочих днів з моменту підписання акту прийому-здачі послуг, але у будь-якому разі, відвантаження після повного розрахунку (п. 2.3,2.4 Договору).

Відповідно п.2.5 Договору в разі виготовлення спеціального технологічного оснащення під конкретне замовлення, замовник протягом трьох днів з дати підписання даного договору здійснити попередню оплату в розмірі 100% вартості.

Згідно специфікації №1 до Договору №1 від 23.04.2021 виконавець зобов`язався надати послуги з виготовлення виробів на наступних умовах та в строки: оснащення крила у кількості 1 штуки, вартість робіт- 4680,00, попередня оплата за роботи - 100%, термін виготовлення-12.5.2021; виріб крила у кількості 6 штук, вартість робіт 1600 грн. за одну штуку., попередня оплата за роботу- 50%, термін виготовлення-31.05.2021;оснащення ковша у кількості 1 штуки, вартість робіт -2340,00 грн., попередня оплата за роботи - 100%, термін виготовлення - 12.05.2021; виріб ковш у кількості 12 штук, вартістю 860 грн. за штуку, передоплата-50%, термін виготовлення -31.05.2021; спинка у кількості 10 штук, вартість робіт 600 грн. за штуку, попередня оплата за роботу - 50%, термін виготовлення-30.04.2021. Загальна вартість робіт складає 32940,00 грн.

Відповідно до п.4.1 Договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством. Порушення зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язань.

За недотримання строків виконання робіт та оплати зазначених в п.2.4 договору замовник та виконавець сплачують пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення за кожен день прострочення ( п.4.5 Договору).

ОСОБА_1 на виконання умов Договору здійснив 23.04.2021 передоплату виконаних робіт в розмірі 19 980, 00 грн.

Зазначений факт підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №б/н від 23.04.2021.

23.04.2021 позивач передав відповідачу необхідну технічну документацію для виконання замовлених робіт за Договором.

Згідно акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3 від 29.04.2021 до Договору №1 від 23.04.2021, виконавцем виконані, а замовником прийняті робити з виготовлення спинки у кількості 10 штук, вартістю 6000,00 грн.

Крім того, згідно даних, які містяться у квитанції до прибуткового ордеру №б/н від 29.04.2021, ОСОБА_1 на виконання умов Договору додатково сплатив ФОП ОСОБА_2 3000,00 грн.

16.07.2021, у зв`язку з тим, що ФОП ОСОБА_2 станом на 16.07.2021 виконав частково зобов`язання з виготовленні виробів за Договором, позивачем на адресу відповідача направлена претензія про сплату йому пені у розмірі 3% за кожен день прострочення зобов`язань у розмірі 35574,00 грн. відповідно до частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживача».

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першоїстатті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів установлюються в договорі підряду. Якщо в договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Положеннями статті 849 ЦК України передбачено, що у випадку якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати йому збитки, завдані розірванням договору.

Положеннями частин першої та третьоїстатті 857 ЦК Українипідтверджено обов`язок підрядника виконати роботу відповідно до умов договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимог, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно із статтею 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (статті 549, 551, 611 ЦК України).

Встановивши, що ФОП ОСОБА_3 не в повному обсязі виконав умови договору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача отриманих за договором грошових коштів в розмірі 13975,00 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на наявність технічних (арифметичних) описок не є підставою для скасування рішення суду. Положеннями ЦПК встановлені процесуальні права та обов`язки учасників справи та суду. Саме на позивача покладено обов`язок подати та перевірити фактичні дані викладені ним у позовній заяві.

Ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ст. 44 ЦПК України)

Статте. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Таким чином, ОСОБА_1 не скористався своїм правом на внесення змін до позовної заяви, а заяву про збільшення позовних вимог подав після закінчення строків визначених процесуальним законом.

Щодо неправомірності відмови у розірванні договору та стягнення пені за умовами Договору про надання послуг, а не за Законом України «Про захист прав споживачів» судова колегія зазначає наступне.

23.04.2021 між ОСОБА_1 (замовником) та ФОП ОСОБА_2 (виконавцем) укладено договір про надання послуг №1 (далі- Договір), строком до 31.12.2021.

Станом на час ухвалення рішення судом строк дії договору закінчився, тому підстав для його розірвання не вбачається.

Також суд обґрунтовано стягнув пеню, яка визначена саме умовами укладеного між сторонами договору, підстави для стягнення пені за ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні..

Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, і не містять жодних доказів та посилань щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції під час розгляду позовної заяви, неправильного застосування норм матеріального права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним та не підлягає скасуванню, оскільки ухвалене з дотриманням норм процесуального законодавства, правильним застосовуванням норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова