Провадження № 2/712/1034/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Пироженко В.Д.

за участі секретаря Супрун А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Черкаської міської ради про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок прийняття неправомірного рішення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Черкаської міської ради (м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36) про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок прийняття неправомірного рішення.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 19.11.2019 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради прийнято рішення № 1356 «Про встановлення тарифів на обслуговування ІТП в житлових будинках, що перебувають на балансі КПТМ «Черкаситеплокомуненерго».

26.12.2019 року Черкаська міська рада прийняла рішення № 2-5573 «Про підтвердження рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 19.11.2019 року № 1356 «Про встановлення тарифів на обслуговування ІТП в житлових будинках, що перебувають на балансі КПТМ «Черкаситеплокомуненерго».

Позивачу в КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_2 . На цьому рахунку позивачу проводять нарахування сум за послуги та зараховують сплачені позивачем кошти. На підставі рішень, позивач змушений був з січня 2020 року по 02.02.2021 року оплачувати рахунки КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за послуги «Технічне обслуговування ІТП» в житловому будинку.

За період з січня 2020 року по лютий 2021 року позивачем було сплачено КПТМ «Черкаситпелокомуненерго» грошові кошти в сумі 440,82 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 року у справі № 580/2470/20, яка набрала законної сили 02.02.2021 року, вказані рішення Черкаської міської ради та її виконавчого комітету визнано протиправними та скасовані.

Незважаючи на скасування рішення, сплачені грошові кошти йому до цього часу не відшкодовані.

Вважає, що позивачу була завдана шкода в сумі 440,82 грн, сплаченої ним, відповідно до рішення № 1356 в розумінні ст. 1173, 1174 ЦК України, які передбачають певні особливості для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб. Просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду завдану незаконним рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 19.11.2019 року № 1356 в сумі 440,82 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.02.2023 року відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

22.03.2023 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечив проти позову посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Зазначає, що сплачена позивачем за період з січня 2020 року по серпень 2021 року сума 440,82 грн, сплачена на рахунок КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за надані послуги. Виконавчий комітет Черкаської міської ради не вчиняв будь-яких дій із знищення чи пошкодження майна ОСОБА_1 та з вказаними особами не мав жодних правових, фінансових чи інших відносин. Вважає, що виконавчий комітет є неналежним відповідачем у даній справі. Просив в позові позивачу відмовити.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.11.2019 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради прийнято рішення № 1356 «Про встановлення тарифів на обслуговування ІТП в житлових будинках, що перебувають на балансі КПТМ «Черкаситеплокомуненерго».

26.12.2019 року Черкаська міська рада прийняла рішення № 2-5573 «Про підтвердження рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 19.11.2019 року № 1356 «Про встановлення тарифів на обслуговування ІТП в житлових будинках, що перебувають на балансі КПТМ «Черкаситеплокомуненерго».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 року визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1356 «Про встановлення тарифів на обслуговування ІТП в житлових будинках, що перебувають на балансі КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» та рішення Черкаської міської ради від 26.12.2019 року № 2-5573 «Про підтвердження рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 19.11.2019 року № 1356 «Про встановлення тарифів на обслуговування ІТП в житлових будинках, що перебувають на балансі КПТМ «Черкаситеплокомуненерго».

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що своїми діями відповідач завдав йому матеріальної шкоди посилаючись на ст. 1173, 1174 ЦК України.

Частиною 1 ст. 4ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом ст.ст. 1173, 1174ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, а також незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, зазначені підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

При цьому, з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання зазначених рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.

Статті1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18).

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що йому завдана матеріальна шкода, яка полягає в тому, що на підставі рішення виконавчого комітету ним сплачено з січня 2020 року по 02.02.2021 року на рахунок КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за послуги «Технічне обслуговування ІТП» в житловому будинку грошові кошти в сумі 440,82 грн.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю чи частково з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Згідно з позицією Верховного Суду, закріпленої у постанові від 31.03.2021 року у справі № 805/430/18а, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що на момент сплати позивачем коштів на рахунок КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради було чинним.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово- комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення сплачених ним коштів в сумі 440,82 грн з відповідача виконавчого комітету Черкаської міської ради є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Постільки позивач звертався до суду з позовом посилаючись на п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», суд вважає віднести судовий збір за рахунок держави.

Керуючись ст. 6,12, 13,18, 77, 81, 263, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, ст.15, 16, 1173, 1174 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Черкаської міської ради про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок прийняття неправомірного рішення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст. 354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В.Д. Пироженко

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Черкаської міської ради (, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36).

Дата складення повного тексту рішення 22.03.2023