Справа № 727/1253/23
Провадження № 2/727/523/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03травня 2023 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Танасійчук Н.М.,

за участі секретаря Дячук І.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів ,

в с т а н о в и в:

07.02.2023 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів.

В позові посилається на те, що 29-го березня 2022 р. між ним - ФОП ОСОБА_2 був укладений договір замовлення дизайну інтер`єру (надалі Договір), на підставі якого Виконавець взяв на себе зобов`язання за дорученням Замовника виконати проект дизайну інтер`єру в стилі «Американська класика» приватного будинку Замовника по вул Дзержика 47К в м. Чернівці, а Замовник зобов`язується прийняти замовлений проект дизайну сплатити Виконавцю затверджену даним Договором винагороду.

У відповідності до п. 4.1. Договору вартість послуг становить 2 600 доларів США.

Замовник вносить передоплату у розмірі 50 % від вартості послуг на початку робіт, а

решту 50 % перед початком робіт із кресленнями.

29.03.2022 р. Замовником на користь Виконавця на підставі п. 4.2. Договору було перераховано передоплату двома платежами в розмірі 34 000 грн.(30 000 + 4 000).

У відповідності до п.п. 2.1.1. Договору Виконавець зобов`язаний виконати три варіанті планів об`єкту з розташуванням необхідного обладнання, візуалізацію, обраного варіанту та креслення впродовж чотирьох тижнів з моменту підписання даного Договору, тобто не пізніше 26-го квітня 2022 р.

Стверджує, що відповідач, в порушення вказаних умов Договору щодо строку виконання Договору, допустила порушення своїх зобов`язань за Договором щодо своєчасного виконанн робіт(надання послуг), що є предметом Договору, а саме: роботи(послуги) не були виконані(надані) в передбачені умовами Договором строки до 26-го квітня 2022 року.

28.10.2022 р. позивач направив Відповідачу повідомлення про відмову від Договору та щодо необхідності повернути на користь Позивача суму передоплати в розмірі 34 000 грн. та необхідність сплати пені за весь період прострочення виконання робіт до моменту отримання вказаного повідомлення про відмову від Договору.

Вказане повідомлення Відповідачка отримала 31.10.2022 р.

Позивач додає, що Відповідач, у період дії укладеного Договору мала всі можливості для виконання взятих на себе зобов`язань, однак роботи(послуги) не виконані(надані) та кошти Позивачу у вигляді передоплати не були повернуті.

Стверджує, що оскільки він відмовився від Договору, надіславши 28.10.2022 року відповідачці повідомлення від 24.10.2022 року про відмову від Договору і така одностороння відмова від Договору, не потребує узгодження з Відповідачем, то Договір, укладений між ним на відповідачем є припиненим з моменту отримання відповідачкою вказаного повідомлення , а саме 31.10.2022 року.

Посилаючись на ст. 1212 ЦК України, вважає, що оскільки Договір припинив свою дію, у зв`язку з відмовою Споживача, а роботи (послуги) не були виконані, сплачена ним відповідачу передоплата у розмірі 50% вартості послуг, що складає 34 000 грн., є безпідставно набутими відповідачем коштами, відтак підлягає поверненню.

Посилаючись на наведене, ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. 1212 ЦК України, просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти, які набуті без відповідної правової підстави в розмірі 34 000 грн.

Ухвалою суду від 07.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

24.02.2023 року від представника відповідача ОСОБА_3 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на те, що 29.03. 2022 року між виконавцем ФОП ОСОБА_2 та замовником ОСОБА_4 договір замовлення дизайну інтер`єру, на підставі якого виконавець взяв на себе зобов`язання за дорученням замовника виконати проект дизайну інтер`єру в стилі «Американська класика» приватного будинку замовника по АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язується прийняти замовлений проект дизайну і сплатити виконавцю затверджену даним договором винагороду.

Відповідач н Відповідач не заперечує, що отримала від позивача передоплату в сумі 34000 грн.

Однак обставини викладені позивачем в позові не визнає, оскільки відповідачем

було виконано різні варіанти дизайн-проекту, які вона відправляла для розгляду в месенджері VіЬег замовнику, створивши з ним та його дружиною групу. Крім того, повідомила, яким чином робиться дизайн та що для цього необхідно підключити іншого спеціаліста, що дозволяє п.п. 2.3.2. Договору. Все це потребувало певного часу, оскільки не лише від неї однієї залеж робіт.

26.04.2022року ФОП ОСОБА_2 відправила ОСОБА_4 варіанти креслення. Втім, вони були позивачем проігноровані. У подальшому, відповідач скидала ще варіанти, однак вони ОСОБА_4 не подобалися.

Також вказує, що посилання позивача на те, що виконавець зобов`язаний виконати три варіанта дизайну інтер`єру не пізніше 26.04.2022 року не знаходять свого підтвердження, оскільки відповідно до п. 5.3. договору термін виконання робіт може бути подовжений на час, необхідний для узгодження окремих складових дизайн-проекту, але не більше ніж удвічі та згідно п. 4.3. договору, у разі, якщо в процесі роботи над дизайн-проектом будуть виявлені невідповідності, замовник має право вимагати від виконавця доопрацювання проекту, що збільшує термін виконання робіт на період доопрацювання.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 не підходили запропоновані варіанти дизайну, ФОП ОСОБА_2 намагалася їх доопрацювати, що вимагало певного часу.

Окрім цього, під час виконання робіт відповідач виявила певні особливості, які були не сумісні з проектом та у відповідності до п. 2.1.5. договору попередила про це замовника для того, щоб узгодити ситуацію. Однак, беручи до уваги те, що у замовника та його дружини були різні бачення дизайн-проекту їхнього будинку, а відповідач, у свою чергу, намагалася правильно поєднати їхні побажання, відповідно термін виконання робіт продовжився, оскільки це не суперечило вимогам укладеного договору.

З огляду на це, відповідачем не було допущено порушення зобов`язань за договором щодо строку його виконання, а тому твердження позивача у цій частині вважає недоречним, як і посилання на ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Окрім того, згідно п. 2.1.3 договору у разі, якщо запропонований варіант візуалізації не задовольняє вимог замовника, виконавець зобов`язується переробити візуалізацію з урахуванням усіх чітко сформульованих побажань замовника.

На виконання даного пункту договору, ФОП ОСОБА_2 попросила ОСОБА_4 чітко сформулювати свої побажання щодо дизайн-проекту об`єкту договору. Лише після узгодження варіанту дизайн-проекту буде можливим подальша робота виконавця за договором.

На виконання п. 3.2.1. договору (замовник зобов`язаний надати згідно вимог виконавця, необхідні для виконання замовлення документи та інформацію) просила надати інформацію чи будинок зданий в експлуатацію (якщо так, то надати копії технічного паспорта), якщо не зданий - надати копію будівельного проекту.

На виконання п. 3.2.3. договору (замовник зобов`язаний розглянути та підтвердити для подальшої роботи один із запропонованих виконавцем попередніх варіантів візуалізації приміщення протягом двох днів з моменту отримання повідомлення про їх готовність) повідомила про готовність варіантів візуалізацій.

Під час надання відповіді на дане повідомлення просила виконати свій обов`язок, передбачений п. 3.2.4 договору, а саме чітко сформулювати виконавцю всі свої вимоги та

побажання щодо кінцевого варіанту дизайну приміщення.

Однак, відповіді не отримала, що ускладнило роботу в подальшому.

Посилаючись на наведене , стверджує, що відповідач свої обов`язки , які були покладені Договором виконала належним чином та у встановлені строки.

31.10.2023 року відповідач отримала лист позивача щодо відмови від договору замовлення дизайну інтер`єру 29.03.2022 року та сплати безпідставно набутих коштів і пені, у якому він просив негайно повернути передоплату в сумі 34000 грн., а також пеню за весь період прострочення з розрахунку 3% від загальної вартості робіт .

На вказаний лист ФОП ОСОБА_2 05.12.2022 року відправила ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 лист про те, що нею були виконані вимоги п. 2.1.1 договору, вимога про відшкодування збитків (на підставі Закону України «Про захист прав споживачів») є безпідставною, як і посилання на - 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Сторона відповідача також звертає увагу на те, що пунктом 7.2 договору встановлено, що у випадку розірвання договору з ініціативи замовника сплачена ним виконавцю передоплата не повертається. При цьому, замовник зобов`язаний відшкодувати всі витраті виконавця, які були проведені з метою виконання договору.

Крім того, сторона відповідача наполягає на тому , що неправильним є твердження позивача про безпідставне набуття грошових коштів у сумі 34000 грн., адже такою підставою є Договір, про що у позовній заяві позивач сам посилається як на підставу передачі передоплати на п. 4.2. договору.

З наведених причин та підстав, сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 30.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 надав пояснення аналогічні позову , просив позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, вказуючи що обставини зазначені в ньому не відповідають дійсності.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні позовних вимо,г з підстав зазначених ним у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 29-го березня 2022 р. між позивачем ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір замовлення дизайну інтер`єру, на підставі якого Виконавець взяв на себе зобов`язання за дорученням Замовника виконати проект дизайну інтер`єру в стилі «Американська класика» приватного будинку Замовника по вул Дзержика 47К в м. Чернівці, а Замовник зобов`язується прийняти замовлений проект дизайну сплатити Виконавцю затверджену даним Договором винагороду.

У відповідності до п. 4.1. Договору вартість послуг становить 2 600 доларів США.

Замовник вносить передоплату у розмірі 50 % від вартості послуг на початку робіт, а решту 50% перед початком робіт із креслення ( а.с.7-9)

29.03.2022 р. Замовником на користь Виконавця на підставі п. 4.2. Договору було перераховано передоплату двома платежами в розмірі 34 000 грн.(30 000 + 4 000), що підтверджується платіжними дорученнями ( а.с.10-11)

28.10.2022 р. позивач направив Відповідачу повідомлення про відмову від Договору та щодо необхідності повернути на користь Позивача суму передоплати в розмірі 34 000 грн. ( а.с.12-13)

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз положень статті 1212 ЦК України дає підстави дійти висновку, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права тобто не є унормованими.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Отже, норми статті 1212 ЦК України застосовуються до позадоговірних зобов`язань.

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Аналогічний правовий висновок стосовно застосування ст. 1212 ЦК України міститься у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року в справі № 472/786/18.

Як зазначалося вище між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 виникли договірні правовідносини, на підставі укладеного між ними договору замовлення дизайну інтер`єру від 29 березня 2022 року, за умовами якого (п.4.2) відповідач отримала 50% передоплати від вартості послуг, в розмірі 34 000 грн.

Зазначені обставини виключають застосування правового механізму до стягнення коштів у розмірі 34000 грн. на підставі ст.1212 ЦК України.

Отже наявність між сторонами зобов`язальних правовідносин, для яких характерним є спосіб повернення майна, переданого за умовами договору, виключає можливість пред`явлення позову в порядку ст.1212 ЦК України. В такому випадку права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права.

Таким чином, суд приходить до висновку , що між сторонами виникли договірні правовідносини, на які положення ст. 1212 ЦК України не розповсюджуються, відтак позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

З огляду на відмову в задоволенні позову, витрати по сплаті судового збору , на підставі ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 11, 15, 16, 1212 ЦК України ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.05.2023 року

Суддя Н.М.Танасійчук