Справа № 405/5845/22
Провадження №2/405/821/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Дризі Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/5845/22 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору обміну квартир дійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Усатенко В.Ю. (діє на підставі ордерів на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1041357 та ВА № 1041353 від 28 жовтня 2022 року) звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , зазначивши на його обґрунтування, що 23 лютого 1999 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладено договір обміну квартири АДРЕСА_1 на квартиру АДРЕСА_2 . Зазначений договір обміну був укладений на товарній біржі "Кіровоградська біржа нерухомості" 24 лютого 1999 року за № 367, та зареєстрований в Кіровоградському ООБТІ в реєстровій книзі № 114, запис № 32545, при цьому, зазначений договір було укладено по обопільному волевиявленню сторін та останніми були виконані всі умови договору. Також, представник позивачів зазначив, що на даний час позивач ОСОБА_1 оформляє спадщину, в зв`язку з чим звернулася до нотаріуса, який відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на відсутність нотаріального посвідчення договору обміну від 23.02.1999 року. Вказав, що свої зобов`язання за укладеним договором обміну сторони виконали у повному обсязі, проте нотаріально посвідчити укладений договір на даний час неможливо, оскільки відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення.

З огляду на викладене вище, представник позивачів просив визнати дійсним договір обміну квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , який укладено 23 лютого 1999 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зареєстрований на товарній біржі «Кіровоградська біржа нерухомості», реєстраційний номер 045/99.

Ухвалою суду від 12 грудня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) в судове засідання учасників справи.

Представником позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокатом Усатенком В.Ю. в судове засідання подано заяву, зареєстровану судом 29.03.2023 року за вх. № 7615 про розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином, при цьому, подали заяви, які зареєстровані судом 29.03.2023 року за вх. № 7597 та № 7598 відповідно про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Зваживши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулися позивачі, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивачів обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалам справи, що 23 лютого 1999 року між членами біржі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , яка діє на підставі особистої власності, а також як законний представник неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , з другої сторони, укладено договір обміну квартир, за умовами якого ОСОБА_3 і ОСОБА_4 міняють квартиру АДРЕСА_3 , яка належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ «Червона Зірка» 25 січня 1999 року, розпорядження № 1866, зареєстрованого в Кіровоградському ОБТІ 25 січня 1999 року в реєстрі за № 32545/114 на належну ОСОБА_6 , ОСОБА_1 і ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 , яка належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВТО «Червона Зірка» 09 березня 1994 року, розпорядження № 752, зареєстрованого в Кіровоградському ОБТІ 10 березня 1994 року в реєстрі за № 11467/45.

У власність ОСОБА_3 і ОСОБА_4 переходить квартира АДРЕСА_2 .

У власність ОСОБА_6 , ОСОБА_1 і ОСОБА_2 переходить квартира АДРЕСА_3 .

Відповідно до п.п. 4, 6 Договору сторони домовилися про те, що вартість обмінюваних квартир є рівною і становить 16 421 гривню. Право власності на обміняну квартиру у сторін наступає з моменту підписання цього Договору.

Пунктом 11 Договору визначено, що згідно зі ст. 227 Цивільного кодексу України цей Договір підлягає реєстрації в Кіровоградському ОБТІ.

Згідно зі ст.15 Закону України «Про товарну біржу» зазначений Договір зареєстровано на товарній біржі «Кіровоградська біржа нерухомості» згідно з Протоколом відкритих біржових торгів №045/99 від 23 лютого 1999 року.

Крім того, зазначений договір та право власності на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано в КООБТІ за ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , записано в реєстрову книгу №114 запис №32545.

Судом також встановлено, що 29 жовтня 2003 року ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Латушкіною О.О., зареєстрований в реєстрі за № 1-2508, за яким належну їй на праві власності частку квартири під номером АДРЕСА_3 заповіла ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 28.09.2021 року Відділом державної реєстрації у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), та про що складено відповідний актовий запис № 3011.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 жовтня 2022 року за вих. № 02-31 державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Тимко О.В. було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 29 жовтня 2003 року Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2508, після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на квартиру під номером АДРЕСА_3 , при цьому, постанова мотивована тим, що наданий для оформлення спадщини договір обміну квартири, укладений між фізичними особами, зареєстрований на Кіровоградській біржі нерухомості 23 лютого 1999 року під № 045/99 без додержання вимог закону щодо його нотаріального посвідчення.

В свою чергу, судом встановлено, що на підставі ст.15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу», який був чинним на час укладення сторонами зазначеного правочину, Договір обміну був укладений 23 лютого 1999 року між членами біржі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , яка також діяла як законний представник неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , та було зареєстровано на товарній біржі «Кіровоградська біржа нерухомості», який не підлягає нотаріальному засвідченню, реєстраційний номер 045/99.

Відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 04.10.2022 року квартира АДРЕСА_3 , зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності за ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі договору міни від 23.02.1999 року № 045/99 /товарна біржа «Кіровоградська біржа нерухомості». Реєстрова книга № 114, запис № 32545.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 16.01.2003 року) його положення застосовуються до цивільних відносин що виникли після набрання ним чинності (тобто після 01.01.2004 року), таким чином до зазначених вище правовідносин з питань визначення дійсності договору мають застосовуватися норми ЦК УРСР (редакції 1963 року) та законодавство чинне на вказаний період.

Зокрема, відповідно до ст. 241 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.

Відповідно до ст. 242 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

Згідно зі ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року), чинного на час укладення договору, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року).

Як вбачається з договору обміну квартир від 23 лютого 1999 року, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з однієї сторони, та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , яка також діяла як законний представник неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , з іншої сторони, які (сторони) домовилися про те, що вартість обмінюваних квартир є рівною і становить 16 421 гривню, а також право власності на обміняні квартири у сторін наступає з моменту підписання цього Договору, тим самим сторони за договором міни добросовісно виконали свої зобов`язання за даною угодою.

Вказане свідчить про те, що угода відбулася, оскільки сторони дійшли спільної згоди між собою щодо істотних умов договору.

Більш того, сторони за зазначеним Договором, зокрема, позивачі, в подальшому відповідно до п. 11 укладеного Договору, зареєстрували належне їм право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 в ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», реєстрова книга № 114, запис № 32545.

Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення між сторонами договору обміну квартир від 23.02.1999 року, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.

Вимогами ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладення договору, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Тим самим, судом відзначається, що для визнання угоди дійсною, необхідно не лише повного чи часткового виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

З огляду на викладене вище, розглянувши справу в межах визначених позивачами предмета та підстав позову та на підставі наданих позивачами доказів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивачі, як на підстави позовних вимог, - знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку про задоволення позову та визнання дійсним договору обміну квартири АДРЕСА_3 на квартиру АДРЕСА_2 , укладеного 23 лютого 1999 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зареєстрований на товарній біржі «Кіровоградська біржа нерухомості», реєстраційний номер 045/99.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., вважати по фактично понесеним стороною позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору обміну квартир дійсним, - задовольнити.

Визнати дійсним договір обміну квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 укладеного 23 лютого 1999 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зареєстрований на товарній біржі «Кіровоградська біржа нерухомості», реєстраційний номер №045/99.

Судові витрати по справі, що складаються з судового збору, залишити по фактично понесеним стороною позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова