Справа № 496/3617/22
Провадження № 2/496/743/23
27 квітня 2023 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Горяєва І.М.,
за участю секретаря Желяпової О.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -
Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 30 серпня 2022 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалами суду від 11.11.2022 року змінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів з АТ КБ «Приват Банку».

На виконання ухвали суду, 22.02.2023 року АТ КБ «Приват Банк» направлено запитувану інформацію стосовно рахунків ОСОБА_2 (а.с. 107-137).

Ухвалою суду від 28.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

До судового засідання позивач та його представник не з`явилися, однак від представника позивача до суду надійшла заява, в якій просить справу слухати у їх відсутність та позов задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини не явки суд не повідомила, також в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України.

Оскільки відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини 3 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно судового наказу від 08 серпня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісяця, але не менше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця (а.с. 24).

07 грудня 2021 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області виключено з актового запису про народження ОСОБА_3 за №182 від 26.02.20214 року, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, відомсти про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України (а.с. 14-17).

Позивачем надано до матеріалів справ на підтвердження сплати аліментів на користь ОСОБА_2 за період з 2018 -2021 року, платіжні доручення та виписки по рахунку позивача з квитанціями (а.с. 28-58).

Також на виконання ухвали суду від 11.11.2022 року, АТ КБ «Приват Банк» надано інформацію щодо рахунків ОСОБА_2 про рух коштів по рахункам за період з 01.07.2018 року по 30.11.2021 року (а.с. 107-137).

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави - це таке правовідношення, в силу якого одна сторона (набувач), яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої сторони (потерпілого) без достатньої правової підстави або на підставі, яка згодом відпала (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Судом встановлено, що позивач сплачував аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в актовому записі про народження був вказаний його батьком.

07 грудня 2021 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області виключено відомості про батьківство ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14-17). Рішення суду набрало законної сили 06.02.2022 року.

Тобто підстава, на якій відповідачка отримувала від позивача аліменти на утримання дитини, відпала.

Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

У статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Таким чином, передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних сум.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15 (провадження № 14-445цс18).

На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За наведених обставин враховуючи, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 07.12.2021 року виключено відомості про позивача як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає, що відповідачкою ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в якості аліментів на утримання дитини в сумі 75059,62 гривень, оскільки встановлено факт, що відповідачка є недобросовісним набувачем аліментів, а підстава, на якій аліменти сплачувались в користь відповідачки, відсутня, у зв`язку із чим, позов підлягає задоволенню.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

До матеріалів справи надано договір про надання правової допомоги від 03.08.2022 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про надання правової допомоги, відповідно до якого позивач сплатив на користь представника - адвоката 10000 грн., відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с. 59-60, 61).

Судом враховується, що від відповідачки в порядку ч. 6 ст. 137 ЦПК України, не надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та/або їх необґрунтованості, які підлягають розподілу між сторонами, також характер справи, її значення для позивача, обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги слід покласти на відповідачку у розмірі 10000 гривень.

Крім того, стягненню з відповідачки підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 992,40 грн., відповідно до квитанції сплати судового збору від 12.08.2022 року (а.с. 1).

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258, 259, 264, 265, 268, 282-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , безпідставно набуті кошти у розмірі 75069, 62 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 992,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Горяєв