Справа № 127/4540/23
Провадження № 2/127/535/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Невмиваки Я.І.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лещенко С.В.,

представника відповідача Вінницької міської ради - Кріпак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення (постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю) та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Лещенко С.В., звернулась до суду з позовом до Вінницької міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2015 року по день смерті ОСОБА_2 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позов мотивовано тим, що з 2015 року позивач постійно проживала разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 однією сім?єю, вони спільно вели господарство, позивач матеріально утримувала ОСОБА_2 , доглядала та опікувалася останньою, надавала їй допомогу, всі витрати щодо утримання житла позивач брала на себе. Зазначає, що ОСОБА_2 хворіла на цукровий діабет, постійно потребувала медичного догляду, лікування та постійної допомоги, контролю та опіки, тому всі обов`язки щодо догляду за хворою взяла на себе позивач. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить: квартира АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим позивач звернулася до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. з метою оформлення спадщини. Однак нотаріусом повідомлено, що відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів, які підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також відсутній правовстановлюючий документ на квартиру, на яку, в порядку спадкування за законом претендує ОСОБА_1 . З огляду на викладене приватним нотаріусом 03.02.2023 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину №35/02-31. Викладене стало підставою для звернення позивача до суду із зазначеним позовом до відповідача.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

01.03.2023 від представника позивача - адвоката Лещенко С.В. до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено квитанції про сплату судового збору та висновок ТОВ «Оціночна компанія «Вікторія» про вартість спірного майна. Дослідивши вказані матеріали суд прийшов до висновку, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про які наведено в ухвалі суду від 20.02.2023.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2023 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні по суті.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Лещенко С.В. позов підтримала з підстав, що у ньому наведено та просила позовні вимоги задовольнити. Суду пояснила, що позивач з 2015 року проживала разом із ОСОБА_2 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач регулярно допомагала ОСОБА_2 як фінансово, так і доглядала за останньою. Оскільки ОСОБА_2 хворіла на цукровий діабет та важко пересувалась вона потребувала постійного стороннього догляду у всіх побутових ситуаціях. Повідомила суду, що через свою хворобу ОСОБА_2 фактично не виходила на вулицю. Окрім того зазначила, що окрім позивача догляд за ОСОБА_2 ніхто не здійснював, родичів у останньої не було. На запитання суду повідомила, що ОСОБА_2 була доброю знайомою батьків позивача, а тому ОСОБА_1 і здійснювала за нею догляд. Понесені судові витрати позивач просила залишити за нею.

Представник відповідача ВМР - Кріпак О.М. в судовому засіданні при вирішенні позову поклалась на розсуд суду, по суті жодних заперечень з приводу задоволення позову в судовому засіданні не висловила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду повідомив, що він проживає неподалік будинку АДРЕСА_1 , зазначив, що будинок в якому проживала ОСОБА_2 та будинок у якому проживає свідок мають спільний двір. Зазначив, що ОСОБА_2 він знав з 2015 року. Свідок неодноразово бачив ОСОБА_2 разом з позивачем по даній справі. Свідку відомо, що догляд за ОСОБА_2 здійснювала позивач та вважав, що ОСОБА_1 є її дочкою. Свідок неодноразово бачив ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 на ринку «Лісопарк», де вони разом купували продукти харчування. Крім того, ОСОБА_3 повідомив, що десь в 2017-2018 він ремонтував кран у квартирі ОСОБА_2 , де бачив ОСОБА_1 та з нею спілкувався. ОСОБА_2 важко пересувалась, у всіх її побутових потребах їй допомагала ОСОБА_1 . На переконання свідка, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали разом однією сім`єю, висновок про що свідок зробив з характеру їх відносин.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 зазначив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_4 та був сусідом ОСОБА_2 , вони проживали в першому та четвертому під`їзді одного будинку - відповідно. У даному будинку свідок проживав все життя та йому відомо, що ОСОБА_2 проживала разом із особою, яка здійснювала за нею догляд, яку звати ОСОБА_1 (прізвища не пам`ятає). Суду повідомив, що ОСОБА_1 ходила купувати для ОСОБА_2 продукти харчування, доглядала за нею, готувала їсти та прибирала за нею.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила, що вона є ріелтором та з ОСОБА_1 вона знайома близько чотирьох років. Зазначила, що позивач по справі запрошувала свідка в квартиру, що знаходиться по АДРЕСА_1 , для вирішення питання обміну даної квартири, що належала ОСОБА_2 , яка важко пересувалась. Суду повідомила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали намір здійснити обмін даної квартири на квартиру, яка б знаходилась на першому поверсі, у зв`язку з тим, що квартира в якій проживала ОСОБА_2 знаходилась на четвертому поверсі та останній було важко підніматись по сходах (в будинку немає ліфту). Додатково зазначила, що коли свідок оглядала квартиру, що знаходиться по АДРЕСА_1 , то бачила що ОСОБА_1 готувала їсти ОСОБА_2 та доглядала за нею. З розмови із позивачем, свідку стало зрозуміло, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають разом. Крім того свідку відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали намір укласти договір довічного утримання, однак чи був він укладений свідку невідомо. На думку свідка, відносини, які склались між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були сімейними.

Суд, заслухавши представника позивача та пояснення свідків, дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, ст.15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Згідно свідоцтва про право власності на житло б/н від 27.01.1994, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 27.01.1994 за №65, квартира АДРЕСА_1 , належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_7 та членам його сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (аркуш інвентаризаційної справи 8).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.04.1995 посвідченого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Буркою З.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1505, ОСОБА_8 успадкувала за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіком ОСОБА_7 , частину квартири під №16 , яка становить 2/375 частини житлового залізобетонного будинку житловою площею 2 450,8 кв.м., позначеного на плані літ. «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Вінницьким міськвиконкомом 27.01.1994 (аркуш інвентаризаційної справи 11).

В подальшому, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2003, посвідченого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної конторі Березовською В.С., за реєстровим № 2 - 631, успадкувала за померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 матір`ю ОСОБА_8 2/3 частин квартири під АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.01.1994 №65, зареєстрованого у ВООБТІ 14.03.1994 в реєстровій книзі №202 за №939/14163 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою 22.04.1995 за реєстровим №1-1505, зареєстрованого у ВООБТІ 23.05.1995 (аркуш інвентаризаційної справи 14).

З актового запису про смерть №2092 від 31.05.2022, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останнім місцем проживання померлої ОСОБА_2 в актовому записі про смерть значиться: АДРЕСА_1 (а.с. 67).

Отже, судом встановлено, що квартира під АДРЕСА_1 , на момент смерті ОСОБА_2 належала їй на праві приватної власності.

Щодо вимоги про встановлення факту постійного проживання позивача із спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до Акту проживання від 21.10.2022 виданого начальником МКП «УК «Територія Комфорту» Дуднік Т.Б., ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проживала без реєстрації з 2015 по 2022 (а.с.54).

Згідно довідки МКП «УК «Територія Комфорту» від 25.10.2022 за №360, виданої ОСОБА_1 , яка проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , в тому, що вона проживала разом з ОСОБА_2 та вели спільне господарство за вищевказаною адресою (а.с. 53).

Згідно довідки МКП «УК «Територія Комфорту» від 10.12.2022 за №512, виданої ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 заборгованість по послузі управління будинком, станом на 01.01.2022 відсутня. (а.с. 35).

Дана обставина також підтверджується довідкою МКП «УК «Територія Комфорту» від 20.03.2023 за №120, згідно якої заборгованість по послузі управління будинком відсутня і станом на 01.03.2023. (а.с. 34).

З матеріалів спадкової справи №164/2022 заведеної приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , встановлено, що 10.11.2022 із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори звернулась виключно ОСОБА_1 (а.с. 45).

У своїй заяві, яка подана у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк, ОСОБА_1 , зазначила, що крім неї інших спадкоємців, передбачених законом немає.

Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. від 03.02.2023 за №35/02-31, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 не надала документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем, тому неможливо встановити підстави для закликання її до спадкування.(а.с.6).

Окрім того судом з матеріалів спадкової справи №164/2022 встановлено, що інші особи до нотаріуса, у встановлений законом строк (ч.1 ст. 1270 ЦК України), з заявами про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не звертались.

Встановлений законом строк для прийняття спадщини - закінчився.

Згідно із ч. 2 ч. 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 23 Постанови №7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Обставина спільного проживання за адресою АДРЕСА_1 , позивача разом з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ведення ними спільного господарства, догляду ОСОБА_1 за ОСОБА_2 понад 5 років, підтверджується як наведеними вище доказами так і частково показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

Надані позивачем докази та покази свідків, в своїй сукупності, вказують на наявність у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період їх спільного проживання, спільного побуту та ведення ними спільного господарства.

Зі змісту досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку, що відносини, які мали місце між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (за її життя) носили характер сімейних.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

За змістом ст.ст.77- 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про встановлення юридичного факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з 2015 року по день смерті останньої, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, квартиру, будівлю, інші споруди, земельну ділянку, тощо, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За змістом ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року N7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку що факт постійного проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими і вимоги позивача в частині визнання за нею права на спадщину після смерті ОСОБА_2 та визнання за нею права власності на квартиру під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємцем четвертої черги (ст.1264 ЦК України).

Враховуючи заяву представника позивача - адвоката Лещенко С.В., яка просила судові витрати залишити за позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 15,16, 1216, 1218, 1258, 1261, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення (постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю) та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити юридичний факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 2015 року по день смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що за життя належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_6 ;

Відповідач: Вінницька міська рада, , місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, 59.

Повний текст рішення суду складено 10 травня 2023 року.

Суддя: