09.03.2023 2-6548/2010
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В..

при секретарі Вологжаніній К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», стягувач Акціонерне товариство «Райффайзен банк», відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Акціонерне товариство «Оксі Банк», про заміну сторони стягувача,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про заміну сторони стягувача, в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31.08.2010 року позовні вимоги первісного кредитора- ПАТ «Райффайзен банк аваль» в особі Донецької обласної дирекції до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/11-135/3453 від 08.05.2008 року задоволено.

27.09.2021р. між первісним кредитором та АТ «Оксі Банк» було укладено договір №114/2-44 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу АТ «Оксі Банк», а АТ «Оксі Банк» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників.

27.09.2021 р. між АТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір № 114/2-44-1 про відступлення права вимоги відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 014/11-135/3453 від 08.05.2008 року.

На підставі викладеного, представник заявника просить суд замінити стягувача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області у справі № 2-6548/2010 за позовом ВАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/11-135/3453 від 08.05.2008 року на його правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс».

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02.12.2021 року призначено справу до розгляду у судовому засіданні. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Представник заявника в заяві просив розглянути справу без його участі. Від інших учасників справи жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не надходило.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Відповідно до ч. 1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Як вбачається зі змісту заяви, рішення по вказаній справі ухвалювалося Добропільським міськрайонним судом Донецької області 31.08.2010 року справа № 2-6548/2010.

Згідно копії рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31 серпня 2010 року по справі № 2-6548/2010 судом було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції суму заборгованості за кредитним договором № 014/11-135/3453 від 08.05.2008 року в сумі 25933,27 дол. США, що за курсом НБУ (7,9142) складає 205241,09 грн, по сплаті держмита в сумі 1700 грн та інформаційно-технічного збору у сумі 120 грн. (а.с. 27)

З матеріалів справи вбачається, що дійсно 27 вересня 2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен банк» та Акціонерним товариством «Оксі Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-44, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває права грошових вимог первісного кредитора, включаючи права вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитним договором (а.с.4-8). Згідно додатку до вказаного договору, АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги, зокрема, і за договором № 014/11-135/3453 від 08.05.2008 року, укладеним з ОСОБА_1 . Зі змісту вказаного додатку вбачається, що сума заборгованості по тілу кредиту складає 445727,65 грн, заборгованість по відсоткам - 544583,79 грн., загальна сума заборгованості - 990311,44 грн (а.с. 9).

Окрім того, судом встановлено, що 27 вересня 2021 року між Акціонерним товариством «Оксі Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-44-1, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває права грошових вимог первісного кредитора, включаючи права вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитним договором (а.с.10-13).Згідно додатку до вказаного договору, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги, зокрема, і за договором № 014/11-135/3453 від 08.05.2008 року, укладеним з ОСОБА_1 . Зі змісту вказаного додатку вбачається, що сума заборгованості по тілу кредиту складає 445727,65 грн, заборгованість по відсоткам - 544583,79 грн., загальна сума заборгованості - 990311,44 (а.с. 14).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого документу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 року у справі №910/10031/13, від 30.07.2019 року у справі №5/128, від 21.08.2020 року у справі №905/2084/14-908/4066/14 та від 11.03.2021 року у справі №910/2954/17.

При цьому, доказів того, що виконавчий документ пред`являвся первісним стягувачем до примусового виконання та чи було відкрито виконавче провадження, суду також не надано.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Заявник зазначає, що в нього відсутня будь-яка інформація щодо отримання виконавчого документу первісним стягувачем та щодо відкриття виконавчого провадження. В той же час, заявник не клопотав перед судом щодо витребування відповідної інформації в порядку ст.84 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених ч.ч.1,5 ст.442 ЦПК України підстав для вирішення питання про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні та про необхідність відмови в задоволенні заяви ТОВ «Діджи Фінанс».

Керуючись ст. ст. 258-259, 353-354, 442 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», стягувач Акціонерне товариство «Райффайзен банк», відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Акціонерне товариство «Оксі Банк», про заміну сторони стягувача відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя В.В. Корнєєва

09.03.2023