Справа №478/1513/21 Пров. №2/478/7/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2023 року смт.Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Іщенко Х.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу та судових витрат, -
Позивач звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом про стягнення з відповідача фактичних витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу та судових витрат. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.12.2018 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на підставі договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору страхування, виплатити АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування. Страховим випадком був визначений факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин.
20.05.2021 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір № 01-05 про відступлення прав вимоги (цесії), відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування.
З метою досудового врегулювання спору позивачем 04.06.2021 року було направлено претензію (повідомлення) про відступлення права вимоги та повернення грошових коштів.
Позивач в судове засідання не з`явилась, проте подала до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у її відсутності за наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляд справи в судові засідання не з`явився, відзив на позов не подавав, будь яких клопотань, заяв чи заперечень від нього на адресу суду не надходило.
Враховуючи неприбуття в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, не подав до суду відзив, а також за згодою позивача, суд з огляду на ст. ст. 280 - 281 ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.
01.12.2018 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ПАТ «Державний ощадний банк України» був укладений договір добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286, відповідно до якого страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору страхування, виплатити АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування. Страховим випадком був визначений факт первинного (першого у часі) виникнення збитків у страхувальника АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 календарних днів своїх зобов`язань з повернення суми кредиту (або його частини) та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, з будь-яких причин.
20.05.2021 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування.
За вказаним договором Первиний кредитор ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» передав (відступає) Новому кредитору ФОП ОСОБА_1 свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за укладеними договорами добровільного страхування кредитив (п. 2.1, пп. 1.1.3).
За вказаним договором Боржники - особи, які відповідальні за завдання матеріальних збитків, за фактом настання яких Первісний кредитор визнав завданні матеріальні збитки страховими випадками та здійснив cxpaxoвi виплати/страхові відшкодування на користь страхувальника по укладеному договору добровільного страхування кредита (п.п. 1.1.1 договору).
Перелік Боржників, до яких Новий кредитор має Права вимоги на визначену суму, зазначені в Peєстрі прав вимог, що наведені в Додатку 1 до Договору № 01-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Підпунктом 4.1 договору добровільного страхування кредитів № 18.215040.1601-0286 від 01.12.2018року встановлено, що страховим випадком за цим договором є факт первинного (першого у часі, за винятком випадку передбаченого абз. 3 цього пункту) виникнення збитків у страхувальника внаслідок не виконання часткового невиконання позичальником понад 60 календарних днів свої зобов`язань з поверненням суми кредиту, або сплати процентів за користуванням кредитом. в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.
Оскільки позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору.
Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача витрат на надання професійної правничої допомоги, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами передбачений ст. 141 ЦПК України.
Зокрема, згідно ч. ч. 1, 2 вказаної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (ч.3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПУ України).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, в тому числі і витрат на правничу допомогу, суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг та виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справах «Ботацці проти Італії», «East/West Alliance Limited проти України»).
Згідно наданих документів (Акт-розрахунок № 34/01-Б приймання передачі послуг професійної правничої допомоги від 17.01.2022 року), позивачу були надані наступні послуги: вивчення матеріалів справи, аналіз наявних документів, збирання доказів, формування правової позиції, аналіз діючого законодавства, судової практики, робота з досудового врегулювання спору, складання процесуальних документів, підготовка, оформлення та подання позовної заяви до суду. Вартість наданих послуг становить 9900 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 493 від 20.01.2022 року).
Факт надання правничої допомоги ОСОБА_1 правником в межах даної цивільної справи, відповідно до укладеного між ними договору про надання правової допомоги № 5 від 20.05.2021 року, наданого розрахунку, не викликає сумніву.
Зазначені витрати є співмірними, зокрема з складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг); часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих послуг та виконаних робіт; ціною позову; є дійсними та необхідними.
За такого, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 належать до стягнення понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9900 грн.
На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування», ч. 1 п. 4 ст. 512, ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, керуючись ст. ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд -
Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати з оплати професійної правничої допомоги у в розмірі 9900 (дев`ять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя Іщенко Х.В.