Провадження № 22-ц/4808/462/23
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А

23 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 08 лютого 2023 року під головуванням судді Татарінової О.А. у м. Івано-Франківську у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 лютого 2023 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, однак судовий збір не сплатив, посилаючись на звільнення від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 березня 2023 року апеляційна скарга залишена без руху у зв`язку з несплатою судового збору та відсутністю підстав для звільнення апелянта від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Апелянту надано строк десять днів з дня отримання копії ухвали для виправлення зазначених недоліків апеляційної скарги подання оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху направлено апелянту на його адресу електронної пошти, вказану у апеляційній скарзі, та доставлено 08.03.2023. Крім того, апелянт зареєстрований користувачем в системі «Електронний суд» та копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надісланоОСОБА_1 і доставлено до його електронного кабінету 08.03.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, складеною відповідальним працівником апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги. Позовна вимога ОСОБА_1 про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини не стосується вимоги про стягнення аліментів на користь позивача, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також він не є заявником щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

При перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що станом на 23.03.2023 відсутні відомості щодо зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України сплаченого ОСОБА_1 судового збору в розмірі 1 488,60 грн за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення.

ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги не усунув та на цей час відсутні підстави для звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

За таких обставин апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України слід визнати неподаною та повернути.

При цьому колегія суддів зазначає, що визнання неподаною та повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 не є позбавленням його права доступу до суду у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки вказане не перешкоджає повторному зверненню з апеляційної скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч.7 ст. 185 ЦПК України).

На підставі наведеного та керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 08 лютого 2023 року визнати неподаною та повернути.

Ухвала набирає законної сили з часу постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин