Справа № 141/326/22
Провадження № 22-ц/801/481/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Климчук С. В.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 рокуСправа № 141/326/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С. Г., Медвецького С. К.,

з участю секретаря судового засідання: Литвина С. С.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Оратівська селищна рада Вінницького району Вінницької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2022 року, ухвалене у складі судді Климчука С. В., в залі суду, повний текст рішення складено 06 січня 2023 року,

встановив:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Заяву, з урахуванням поданих уточнень, обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , і протягом останніх шести років до дня смерті останньої, він був зареєстрований та проживав у будинку ОСОБА_2 , був її опікуном та здійснював за нею догляд, оскільки ОСОБА_2 у зв`язку із тяжкою хворобою та інвалідністю ІІ групи постійно потребувала стороннього догляду.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, однак заявник не є її спадкоємцем за законом, тому для прийняття спадщини йому необхідно встановити факт спільного проживання. Оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку без встановлення факту проживання однією сім`єю неможливо, що стало підставою звернення в суд із даною заявою, у якій ОСОБА_1 просив встановити факт його постійного проживання із ОСОБА_2 з 2015 року по день смерті останньої.

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, відмовлено.

Вказане рішення суду мотивоване тим, що надані заявником докази не свідчать про факт його постійного проживання із ОСОБА_2 однією сім`єю більше п`яти років, а підтверджують лише здійснення ним опіки над померлою, оскільки ОСОБА_2 постійно проживала зі своєю матір`ю, яка померла у 2020 році, а заявник був зареєстрований у будинку померлої лише ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того, під час дослідження спадкової справи стало відомо про наявність чинного заповіту ОСОБА_3 , який було посвідчено нотаріусом 16 травня 2016 року.

Не погодившись із вказаним рішенням, посилаючись на неповноту та невірне з`ясування обставин справи, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити його вимоги у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не взяв до уваги того, що вони із ОСОБА_2 проживали спільно не як чоловік і дружина, а як друзі, він був її опікуном, доглядав померлу, слідкував за лікуванням та харчуванням, витрачав власні кошти на ремонт будинку, дрова, продукти, сплачував комунальні платежі. Після смерті ОСОБА_3 за свій рахунок здійснив її поховання, має намір встановити пам`ятник. Мати ОСОБА_3 , яка померла у 2020 році, була людиною похилого віку 1934 року народження і не могла самостійно доглядати хвору доньку, такий догляд здійснював саме ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого апеляційним судом строку не надходив.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені у ній обставини.

Представник Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до таких висновків.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене у справі судове рішення не відповідає зазначеним вимогам з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 05 травня 2020 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 (а. с. 5).

За цією ж адресою відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_2 була зареєстрована ОСОБА_2 з 06 червня 1997 року (зворот а. с. 6).

Як вбачається із витягу з акта засвідчення у ВТЕК до довідки ВТЕ-119 № 092902, викладеного російською мовою, ОСОБА_2 , 1956 року народження, є інвалідом другої групи (з дитинства) (а. с. 88).

Із висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 142 від 12 жовтня 2020 року, видно, що хвора ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалід ІІ групи внаслідок психічного розладу, встановленої (переглянутої) 01 вересня 2009 року, проживає разом із ОСОБА_1 за адресою с. Човновиця. За рівнем обмеження життєдіяльності хвора ОСОБА_2 потребує стороннього догляду (а. с. 8).

Згідно із довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, виданої старостою Човновицького старостинського округу Оратівської селищної ради 14 квітня 2021 року за № 95, до складу сім`ї ОСОБА_2 (зареєстровані особи) входить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікун (а. с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 7).

Відповідно до довідки № 209 від 01 липня 2022 року, виданої старостою Човновицького старостинського округу Оратівської селищної ради, ОСОБА_1 дійсно проживав разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , доглядав її по день смерті, проводив її похорон (а. с. 11).

Згідно довідки № 210, виданої 30 червня 2022 року Управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації № 6 (Оратів), ОСОБА_1 перебував на обліку та отримував допомогу згідно Постанови КМУ № 1192 від 02.08.2000 «Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Термін призначення з 01.10.2020 по 23.01.2022 (а. с. 12).

Відповідно до витребуваних судом матеріалів спадкової справи № 144/2022, 16 червня 2022 заявник ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а. с. 69).

Згідно інформаційної довідки від 16 червня 2022 року № 69218896, 22 квітня 2016 року було посвідчено заповіт ОСОБА_2 , номер у спадковому реєстрі 58963850. Заповіт є чинним (а. с. 78).

Постановою нотаріуса від 29 листопада 2022 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем (а. с. 88).

Обґрунтовуючи заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю, ОСОБА_1 вказував, що він є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, йому необхідно для оформлення спадщини.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Факти, що мають юридичний характер це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Така позиція підтверджується також постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Таким чином визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Відповідно до абзацу 1 частини першої, частини третьої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Отже, за умови відсутності спадкоємців за заповітом та законом, усунення спадкоємців від спадщини, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття спадщина може перейти до територіальної громади на підставі рішення суду.

Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону (стаття 338 ЦПК України).

У частині першій статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Отже, законом на орган місцевого самоврядування покладено обов`язок подати заяву про визнання відумерлою, зокрема у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 554/1618/21.

Метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем протягом останніх шести років до часу відкриття спадщини є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , зокрема, для вирішення в подальшому питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після її смерті.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що заявником не доведено факт спільного проживання із померлою однією сім`єю протягом останніх п`яти років.

Проте суд не врахував тієї обставини, що заінтересована особа Оратівська селищна рада у своїй заяві висловила заперечення проти заявлених ОСОБА_1 вимог (а. с. 39), що відповідно може свідчити про існування спору про право на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до тлумачень закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року (справа № 522/11740/14-ц, провадження № 61-19160св18), від 27 червня 2018 року (справа №522/10696/17, провадження № 61-12109св18), від 31 жовтня 2018 року (справа № 477/284/16-ц, провадження № 61-24391св18), у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2021 року (справа № 643/14985/18-ц).

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду.

Окрім того судом першої інстанції зі спадкової справи було встановлено, що за життя ОСОБА_2 склала заповіт, який є чинним, проте під час судового розгляду справи суд цього не врахував, не з`ясував обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановив коло спадкоємців та не залучив їх до участі у справі як заінтересованих осіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення з ухваленням нового про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Апеляційний суд роз`яснює ОСОБА_1 , що він не позбавлений права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 294, 374, 381-384, 389 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 27 грудня 2022 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що для вирішення спору він має право подати позов на загальних підставах.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий: В. В. Оніщук

Судді: С. Г. Копаничук

С. К. Медвецький