Cправа № 563/1310/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2023 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Кулика Є.В.

секретар судового засідання Федичканич В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Корецької міської ради Рівненської області про визнання права власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в:

Представник позивачів адвокат Турович О.М. звернулася до суду з позовом до Корецької міської ради про визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, ОСОБА_3 є власником 3/4 частин житлового будинку, а ОСОБА_2 - 1/4 частини житлового будинку.

Вказала, що ОСОБА_1 , отримала у власність 3/4 частини вище згаданого житлового будинку після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свою чергу ОСОБА_4 1/2 частину будинку успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 1/4 частину отримав від свого брата ОСОБА_6 .

ОСОБА_2 1/4 частину житлового будинку успадкувала після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . На час його смерті, саме він рахувався власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Ще одним спадкоємцем після його смерті був його син ОСОБА_6 , а його дружина ОСОБА_5 виділила свою 1/2 частину житлового будинку із спільної сумісної власності подружжя.

12 січня 2004 року ОСОБА_5 було отримано державний акт на право приватної власності на землю площею 0, 0850 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Дана земельна ділянка ні ким із спадкоємців успадкована не була.

Крім того, 07 жовтня 2022 року державним нотаріусом Рівненського районного округу Денисюк А.М. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 на вище згадану земельну ділянку.

ОСОБА_2 відповідну постанову отримати не може, оскільки державний нотаріус Корецького нотаріального округу Загранична А.І., якою було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 на 1/4 частину житлового будинку, свою роботу припинила.

А тому з метою захисту прав позивачів, як власників будинку, представник позивачів просить визнати право власності на земельну ділянку для обслуговування даного будинку в частинах, які належать кожному із позивачів.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, представником позивачів подано до суду заяву про розгляд справи без участі позивачів, та її як представника. Позовні вимоги просить задоволити в повному обсязі.

Відповідач, Корецька міська рада Рівненської області, явку представника у судове засідання не забезпечила, подала заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності їх представника за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 3/4 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 172871273 від 06 липня 2019 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06 липня 2019 року.

ОСОБА_2 є власником 1/4 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05 вересня 2000 року та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16366527 від 22 жовтня 2007 року.

Державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0850 га, кадастровий номер 0:01:003:009, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку серії РВ №015338 виданий 12 січня 2004 року на ім`я ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджує свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 01 жовтня 2018 року, актовий запис № 77.

За повідомленням Корецької державної нотаріальної контори від 18 листопада 2022 року за №70669837 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 70669864 від 18 листопада 2022 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заведена, заповіт від 31 жовтня 2008 року-чинний. Вказаним заповітом ОСОБА_5 все своє майно заповіла сину - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого за законом є ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Корецької ДНК № 70669729 та № 70669794 від 18 листопада 2022 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 заведена за заявою ОСОБА_1 , заповіти відсутні. ОСОБА_1 06 липня 2019 року видані свідоцтві про право власності на 3/4 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . В спадковій справі наявна заява-відмова від спадщини від ОСОБА_9 .

Постановою державного нотаріуса Корецької ДНК Денисюк А.М. від 07 жовтня 2022 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.ст.16 та 328 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав (п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №910/18560/16 (провадження № 12-143гс18) зроблено правовий висновок про те, що чинне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Так, підстави та порядок переходу права на земельну ділянку при переході права власності на розташовані на ній житловий будинок, будівлю або споруду визначаються статтею 377 ЦК України та статтею 120 ЗК України. При цьому перехід права на цю земельну ділянку відбувається відповідно до прямого припису закону незалежно від волі особи - попереднього власника земельної ділянки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі №689/26/17 (провадження № 14-47цс20), не відступаючи від правових позицій Верховного Суду України, висловлених у постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших, зробила висновок, що «при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма статті 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Згідно ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому в даному випадку, суд вважає що існують підстави та необхідність для захисту прав позивачки шляхом визнання її власником земельної ділянки, на якій розташований набутий нею у власність житловий будинок.

При цьому, суд враховує аргументи позивача,наведені ним на підтвердження обставин, зазначених у позові, оскільки такі не оспорювалися відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого ст.16 ЦК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Корецької міської ради Рівненської області про визнання права власності на земельну ділянку - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини земельної ділянки загальною площею 0,0850 га, кадастровий номер 0:01:003:009, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, право власності на яку посвідчувалось державний актом на право власності на семельну ділянку серії РВ №015333.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини земельної ділянки загальною площею 0,0850 га, кадастровий номер 0:01:003:009, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, право власності на яку посвідчувалось державний актом на право власності на семельну ділянку серії РВ №015333.

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

відповідач Корецька міська рада Рівненської області, зареєстроване місцезнаходження: 34700, Рівненська область, м.Корець, площа Київська, 5, .

Повний текст складено 22 березня 2023 року.

Суддя: Є.В. Кулик