У Х В А Л А

(Про залишення заяви без руху)

Справа №348/585/23

13 березня 2023 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Солодовніков Р.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Івано-Франківська міська громада Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння,

в с т а н о в и в:

До Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області 10.03.2023 звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , Івано-Франківська міська громада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в якому просить визначити права власності на частину домоволодіння.

Вивчивши подану заяву та долучені до неї документи, прихожу до висновку, що подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 175,177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), а саме:

В порушення п.2 ч. 3 ст. 175 ЦПК позовна заява не містить: зазначення відомих номерів засобу зв`язку сторін у справі (мобільний номер телефону, робочий номер телефону, тощо), офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін. «Засіб зв`язку поштовий» як спосіб повідомлення учасника у справі, положеннями ст.175 ЦПК не встановлений.

Відповідно до ч.6 ст.175 ЦПК у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно із ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Формою розгляду справ цивільної юрисдикції є провадження ( позовне, наказне та окреме).

Враховуючи характер позовних вимог, спір повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, відповідно до ч.3 ст.15 ЦПК України.

Справа позовного провадження характеризується наявністю двох сторін з протилежними інтересами і спірністю їх майнових та особистих немайнових правовідносин, які передаються на розгляд суду.

Отже, передумовою звернення до суду в порядку позовного провадження є наявність спірних правовідносин та необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав і обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

Діючим законодавством передбачений порядок отримання спадкового майна у власність.

У позовній заяві зазначено, що позивач має право на спадкове майно, та просить суд визнати право власності на частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Позивач звернувся до нотаріуса із письмова заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно документів, що знаходяться в спадковій справі було встановлено, що 1/2 (одна друга) частка житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 була зареєстрована 05 липня 1989 року за членом колгоспного двору, головою якого є гр. ОСОБА_3 . Підставою для реєстрації права власності є Свідоцтво про право власності на жилий будинок, видане виконавчим комітетом Тисменичанської сільської ради 05 липня 1989 року згідно рішення виконкому Надвірнянської районної ради № 88 від 13.06.1989 року та зареєстроване в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації 05 липня 1989 року у реєстрову книгу, за № 82/1. Інших власників будинку, а також розмір належних їм часток у спільному майні, в тому числі частки належної померлому ОСОБА_3 , цим документом не визначено і право власності не зареєстровано. За таких обставин нотаріусом неможливо встановити всіх співвласників та їх частки у житловому будинку.

Враховуючи умови розгляду справ про спадкування у судовому порядку (пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 „Про судову практику у справах про спадкування), відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При їх відсутності, та відсутності спадкоємців, які усунуті від права на спадкування, спадкоємців, які не прийняли або відмовились від прийняття спадщини відповідачами по зазначеній справі є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позивач посилається на те, що згідно архівних даних 05 липня 1989 року за членами колгоспних дворів, головами яких були брати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було зареєстровано право власності по 1/2 частині домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст..ст.1262 ЦК ОСОБА_5 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , як брат померлого.

У такому разі, якщо ОСОБА_5 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , то він повинні бути зазначений відповідачем, або інші спадкоємці за наявності. За відсутності спадкоємців, відповідачем повинна бути територіальна громада в особі Івано-Франківська міська громада Івано-Франківського району Івано-Франківської області .

Щодо зазначених осіб позивач повинне виконати вимоги ст.ст.175,177 ЦПК України: зазначити ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб), місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, та надати копії позовної заяви, копії всіх доданих до позову документів.

Таким чином, у позові неправильно визначений суб`єктивний склад учасників процесу.

Звертаю Вашу увагу на те, що при поданні уточненого позову та додаткових документів, позивачі повинні виконати вимоги ст.177 ЦПК України щодо надання копії уточненого позову та копій доданих до позову документів відповідно до кількості осіб, що приймають участь у справі.

Відповідно до ч.6 ст.175 ЦПК України в позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирушення спору.

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). При цьому, у ч. 2 ст. 83 ЦПК України вказано, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що за членами колгоспних дворів, головами яких були брати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було зареєстровано право власності по 1/2 частині домоволодіння по АДРЕСА_2 . Підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право власності на жилий будинок від 05 липня 1989 року, що видане згідно рішення Надвірнянської районної ради №88 від 13 червня 1989 року. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 05 липня 1989 року, реєстровий запис №82, книга №1. Переходів права власності на даний об`єкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалося. Однак не додає зазначене рішення і свідоцтва про право власності на житло та самої довідки.

Щодо вимог про визнання права власності на самовільно збудоване майно зазначаю наступне.

Звертаю Вашу увагу на те, що за наданими документами позивач просить визнати за ним право власності на ціле домоволодіння, що складається з 1/2 частини житлового будинку А загальною площею 50,7 кв.м. житловою площею 38,2 кв.м., 1936 року побудови, літньої кухні Л 1982 - 2014 року побудови, площею 56,4 кв.м., сараю М 1973 року побудови площею 28,7 кв.м., сараю Н 1963 року побудови, площею 43,9 кв.м., сараю О 1973 року побудови, площею 16,1 кв.м., сараю П 1973 року побудови, площею 9,8 кв.м., погребу С, 1973 року побудови, площею 17,0 кв.м., сараю Т, 1973 року побудови, площею 2,7 кв.м.,вбиральні У, 1973 року побудови, площею 1,0 кв.м., сараю Ф 2014 року побудови, площею 10,0.кв.м.,воріт N1 - 6,9 м.п. та огорожі N4 -6,6.м.п., воріт N 6 - 4,9 м.п., огорожі N 7 - 30,2 м.п., огорожі N 9 - 22,8 м.п., колонки питної N 10 - 5.0 м.п., , що знаходиться за адресою по АДРЕСА_3 .

При цьому у позові не містяться підстави набуття права власності на самовільно збудовані об`єкти нерухомості за адресою по АДРЕСА_3 .

З довідки №403 від 30 грудня 2022 року, виданої ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» зазначено в примітках, що в 2018 році була проведена реконструкція домоволодіння, та збільшена загальна ти житлова площа житлового будинку. Дозвільних документів на виконання зазначених виду робіт не представлено.

Позов не містить обставини щодо звернення позивачем до інспекції державного будівельного архітектурного контролю щодо прийняття спірного об`єкта нерухомості до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин, відповідно до роз`яснень пункту 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)». Оскільки, у зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Разом з тим, право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз`яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування".

Відсутність вищезазначених обставин у позові, позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення про порушення або невизнання прав позивача.

Разом з тим, позивачем не залучено до участі у справі в якості третої особи відповідну інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю для надання висновків на виконання її повноважень.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У такому вигляді позов не може бути прийнятий, оскільки за формою та змістом складений в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк, тому підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку необхідного для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст. 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Запропонувати позивачам в строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху привести заяву у відповідність з вимогами ст.ст. 175,177 ЦПК України шляхом усунення вищевказаних недоліків, уточнення позовної заяви.

3.Роз`яснити, якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає зазначені вище вимоги, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивачі не усунуть недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

4.Копію ухвали надіслати позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Солодовніков Р.С.