Провадження № 2/161/888/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Крупінської С.С.,

секретаря Лесько Б.Я.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що постановою Луцького міськрайонного суду від 19.10.2022 року у справі №161/9085/22, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні ДТП, що мала місце 16.06.2022 у м.Луцьку, ОСОБА_2 , керуючи мопедом, та рухаючись у напрямку до Київського майдану по пр.Волі, допустив наїзд на нерегульованому пішохідному переході на неї. За фактом вчинення кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та 28.06.2022 року винесено постанову про закриття кримінального провадження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження у вигляді синців у лівій крижовій ділянці на внутрішній поверхні лівої гомілки в нижній третині, садна на передній поверхні обох колінних суглобів.

Крім того, вказує, що відповідач після скоєння дорожньо-транспортної пригоди не поцікавився станом її здоров`я, не вибачився перед її батьками, не намагався примиритись та жодного разу не запропонував навіть мінімального відшкодування матеріальних та моральних збитків, в той самий час, як наїзд транспортним засобом спричинив неабиякий моральний стрес для неї, тривалий нестерпний фізичний біль, з огляду на тілесні ушкодження, вимушені зміни у щоденній реалізації звичок і звичайних побутових занять, позбавлення повноцінної можливості насолоджуватися літніми канікулами проводити час з однолітками, моральні незручності та страждання щодо неналежності зовнішнього вигляду, оскільки оточуючі знайомі, родичі та друзі постійно ставили незручні питання, глузували з неї, провокували постійні нагадування про негативні емоції, яка вона відчувала під час самого наїзду на неї транспортним засобом. Адже страх, як фобія повторення подібної ситуації до цього часу супроводжує її, викликаючи тривожність, нервовість, погіршення самопочуття, що призвело до звернення до психолога та подальшої реабілітації. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з відповідача в її користь 5647,90 грн. матеріальної шкоди, 500000 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати по справі в розмірі 5000 грн. витрат за надання правової допомоги.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 02.01.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково в сумі стягнення матеріальної шкоди в розмірі 4847,90 грн., в задоволенні моральної шкоди просила відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом встановлено, що 16.06.2022 року о 14:50, у м.Луцьку, ОСОБА_2 , керуючи мопедом марки «Alfa zs50f», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись ним у напрямку до Київського майдану по автодорозі пр.Волі, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований навпроти будинку № 49, проявив безпечність, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, при виявленні на нерегульованому пішохідному переході неповнолітніх пішоходів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які рухалися зліва направо відносно напрямку руху мопеда по горизонтальній дорожній розмітці «зебра», не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати їм дорогу у результаті чого допустив наїзд на вказаних пішоходів.

За фактом вчинення кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000858 та 28.06.2022 року винесено постанову про закриття кримінального провадження (а.с.4-5).

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.07.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень (а.с.8).

З висновку експерта № 263 від 20.06.2022 року Бюро судово-медичних експертиз вбачається, що згідно даних судово-медичного обстеження та поданих документів ОСОБА_4 отримала ушкодження у вигляді синців в лівій крижовій ділянці, на внутрішній поверхні лівої гомілки, нижній третині, садна на передній поверхні обох колінних суглобів, які виникли в результаті контактів з тупими твердими предметами, цілком можливо при ДТП, за обставин та в час вказаних обстежуваною та в постанові з ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.6-7).

В судовому засіданні встановлено, що позивач понесла витрати на лікування в розмірі 4847,90 гривень та здійснила купівлю нових окулярів, вартістю 2700 грн.(а.с.15-18).

Відмовляючи у відшкодуванні матеріальної шкоди за пошкоджене плаття позивачки, суд виходить з того, що дана обставина не доведена стороною позивача, зокрема чи пошкоджено воно взагалі, чи проведено його огляд, а стосовно накладної про вартість плаття неможливо встановити коли, в кого воно було придбано, та чи відповідає ця вартість аналогічному виробу, що був пошкоджений.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача, як винної особи у ДТП, матеріальної шкоди завданої позивачу в розмірі 4847,90 грн.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. В даному випадку моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які позивач зазнала у зв`язку з наїздом на неї транспортного засобу. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача та третьої особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Задовільняючи частково вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що позивачці було завдано фізичний біль у зв`язку з наїздом на неї транспортного засобу, що їй завдані легкі тілесні ушкодження і такі дії відповідача кваліфікуються як необережний злочин, також суд враховує, що відповідач є особою похилого віку, не працюючим, перебуває на пенсійному забезпеченні, а тому суму за відшкодування моральної шкоди з засад розумності і справедливості суд зменшує до 2000 грн. і вважає її такою що компенсує моральні переживання позивачки.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

З договору про надання професійної правничої допомоги від 27.06.2022 року, квитанції до прибуткового касового ордера № 177 від 28.06.2022 року вбачається, що позивач ОСОБА_4 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_5 сплатила 5000 грн. за вказані послуги, тому дана сума підлягає до стягнення з відповідачів в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст.23, 1167,1187, 1192 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 завдані матеріальні збитки в розмірі 4847 (чотири тисячі вісімсот сорок сім) грн. 90 коп. та 2000 (дві тисячі) грн. у відшкодування моральної шкоди.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 понесені судові витрати за надання правової допомоги в сумі 5000 (п`ять тися) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - невідомо.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 13 березня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська