У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2023 Справа №607/3907/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в порядку цивільного судочинства із заявою про визнання виконавчого листа №1-113/11 виданого Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області від 12.03.2012 у кримінальній справі №1-113/11 про конфіскацію всього належного ОСОБА_1 на праві власності майна в дохід держави таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказав наступне.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2011 року, який набрав законної сили 08 лютого 2012 року (справа № 1-113/1 1) його було засуджено за ч.3 ст. 187, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна.

На стадії досудового розслідування, а саме: 19 липня 2010 року, нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори на підставі постанови слідчого СУ УМВС України в Тернопільської області Осадця С.М. (постанова № б/н від 08 липня 2010 року) було накладено арешт на моє майно, а саме: 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищевказаного вироку суду, Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було видано виконавчий лист № 1-113/11 від 12 березня 2012 року про конфіскацію майна ОСОБА_1 на користь держави.

Станом на сьогодні даний виконавчий лист перебуває на виконанні відділу ДВС у м. Рівному ЗМУ МЮ (м. Львів) (ВП № 31917227).

Разом з тим, вирок у частині конфіскації майна засудженого не виконаний, 1/3 частка квартири у власність держави не вилучена.

Вказані обставини стали підставою для звернення заявника із клопотанням про звільнення ОСОБА_1 , від відбування покарання призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2011 року у виді конфіскації майна.

За результатами розгляду вищевказаного клопотання, 26 липня 2022 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було постановлено ухвалу, якою постановлено - ОСОБА_1 звільнити від відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього належного йому на праві власності майна, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2011 року, в кримінальній справі №1113/11, у зв`язку з закінченням строку давності його виконання.

Серед іншого, у вищевказаній ухвалі суд зазначив, що положеннями КПК України визначено порядок вирішення судом питань, які виникають під час виконання вироку. Проте зазначеними нормами закону не встановлено порядку визнання виконавчого листа у кримінальній справі таким, що не підлягає виконанню, тому у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

Заявник вказав, що звернувся щодо виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.07.2022 року до Відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) де і перебувало відповідне виконавче провадження №31917227 з примусового виконання виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду №1-113/11 від 12.03.2012 року про конфіскацію майна засудженого на користь держави.

Однак, у задоволені заяви та виконанні ухвали суду було відмовлено.

З листа відділу ДВС у м. Рівному ЗМУ МЮ (м. Львів) від 21 жовтня 2022 року вбачається, що підставою для закінчення виконавчого провадження відповідно до п.5 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» є надходження документа про скасування або визнання нечинним рішення на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Оскільки не надано документів про скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а тому в державного виконавця відсутні підстави закінчити виконавче провадження відповідно до п.56 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Заявник вказав, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.07.2022 року якою його звільнено від відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього належного йому на праві власності майна, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2011 року, в кримінальній справі №1113/11, не розцінюється державним виконавцем як така, якою скасовано рішення в тій частині, на підставі якого було видано виконавчий документ.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що станом на сьогодні доказів правомірності арешту майна ОСОБА_1 , а саме: 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного 19 липня 2010 року, нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори на підставі постанови слідчого СУ УМВС України в Тернопільської області Осадця С.М. (постанова № б/н від 08 липня 2010 року), немає, а тому заявник просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 1-113/11, виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 12.03.2012 року у справі № 1-113/11 про конфіскацію всього належного ОСОБА_1 на праві власності майна в дохід держави.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню просить розглянути заяву у його відсутності.

Представник Тернопільської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд заяви у його відсутності.

Представник відділу Державної виконавчої служби умісті Рівному подав клопотання про розгляд заяви у його відсутності.

Суд, проаналізувавши зміст поданої заяви та її підстави вважає, що така до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Із змісту поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що він звертається в порядку цивільного судочинства, зокрема в порядку ст. 432 ЦПК України про визнання виконавчого листа виданого Тернопільським міськрайонним судом у кримінальній справі виданого на виконання застосованого до заявника ОСОБА_1 додаткового виду кримінального покарання конфіскації всього належного ОСОБА_1 на праві власності майна в дохід держави.

Положеннями ч.1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 1 ЦПК України «Призначення Цивільного процесуального кодексу України» визначено, щоЦивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Стаття 2 ЦПК України визначає, щозавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Виходячи із системного аналізу наведених положень цивільного процесуального законодавства України суд зазначає, що в порядку цивільного судочинства, зокрема ст. 432 ЦПК України, суд вирішує питання пов`язані із вирішенням цивільних спорів і не вправі вирішувати питання пов`язані із виконанням вироку, зокрема які стосуються виконання такого виду додаткового кримінального покарання, як конфіскація майна, оскільки вирішення цього питання вирішуються в порядку визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, статтею 539 якого передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Крім цього, пунктом 14 ч.1 ст. 537 КПК України передбачено, щопід час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Зокрема, п.4 ч.2 ст. 539 КПК України передбачає, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

За вказаних обставин суд вважає, що у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа №1-113/11 виданого Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області від 12.03.2012 у кримінальній справі №1-113/11 про конфіскацію всього належного ОСОБА_1 на праві власності майна в дохід держави таким, що не підлягає виконанню слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 432 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №1-113/11 виданого Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області від 12.03.2012 у кримінальній справі №1-113/11 про конфіскацію всього належного ОСОБА_1 на праві власності майна в дохід держави таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич