Справа №173/42/23
Провадження №2/173/240/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого: - судді Петрюк Т.М.

При секретареві Салтиковій С.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк», представник позивача Лозіна Ольга Юріївна, до ОСОБА_1 про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

09.01.2023 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернувся позивач АТ «Райффайзен Банк», представник позивача Лозіна О.Ю., з позовом про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості до відповідача ОСОБА_1

18.01.2023 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи.

19.01.2023 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 28.02.2023 року.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.

Відповідно до поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг у сфері страхування № 010/0202/82/0316023 від 21.07.2016 року в сумі 103 300 грн. 22 коп., яка складається з наступного:

- 84 477.00 грн., заборгованість за дозволеним овердрафтом

- 18 823.22 грн. 734 грн., заборгованість за не дозволеним овердрафтом.

- 31 046.19 грн., прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску.

Та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481.00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 21.07.2016 року між АТ «Райффайзен Банк», ОСОБА_1 , і ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя», було укладено Договір про надання банківських послуг у сфері страхування № 010/0202/82/0316023.

Відповідно до п.1.1. укладеного договору - з дати початку кредитування Клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на КР клієнта надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти у розмірі і на умовах встановлених договором. Максимальний ліміт кредиту складає 200 000.00 грн.

Розмір поточного ліміту на дату укладання договору складає 9 300.00 грн.. процентна ставка за користування кредитом складає 42.0%. В договорі зазначений номер рахунку, до якого встановлюється ліміт кредиту.

Банком взяті на себе умови виконані повністю.

Всупереч умовам укладеного договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 16.08.2022 року має заборгованість за укладеним договором № 010/3169/82/798712 від 21.07.2016 року в сумі 103 300 грн. 22 коп., яка складається з наступного:

-84 477.00 грн., заборгованість за дозволеним овердрафтом

- 18 823.22 грн. 734 грн., заборгованість за не дозволеним овердрафтом.

- 31 046.19 грн., прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску .

Зазначені вище обставини й стали підставою звернення до суду.

Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Судом встановлено, що 21.07.2016 року між АТ «Райффайзен Банк», ОСОБА_1 , і ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя», було укладено Договір про надання банківських послуг у сфері страхування № 010/0202/82/0316023.

Відповідно до п.1.1. укладеного договору - з дати початку кредитування Клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на КР клієнта надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти у розмірі і на умовах встановлених договором. Максимальний ліміт кредиту складає 200 000.00 грн.

Розмір поточного ліміту на дату укладання договору складає 9 300.00 грн.. процентна ставка за користування кредитом складає 42.0%. В договорі зазначений номер рахунку, до якого встановлюється ліміт кредиту, що підтверджується копією Договору про надання банківських послуг в сфері страхування життя.

Таким чином судом встановлено, що між позивачем і відповідачем був укладений Договір про надання банківських послуг у належній формі та погоджені всі його істотні умови.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Крім того положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18).

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір раніше не оспорювався та не визнавався судом недійсним. Крім того відповідно до наданого суду виписки по рахунку відповідача вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти та періодично вносив грошові суми на погашення кредиту, тобто відповідач активно користувався кредитними коштами та фактично виконував умови укладеного договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Частино 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться.

Судом встановлено, що Банк, належним чином виконав зобов`язання за укладеним Договором про надання банківських послуг в сфері страхування перерахувавши відповідачу грошові кошти на вказаний відповідачем рахунок, яким відповідно до виписки по рахунку відповідач активно користувався.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням) то в разі повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплатити проценти.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Судом встановлено що відповідач належним чином не виконував зобов`язань за укладеним Договором про надання банківських послуг в сфері страхування життя, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 16.08.2022 року має заборгованість за укладеним Договором про надання банківських послуг в сфері страхування життя № 010/0202/82/0316023 від 21.07.2016 року в сумі 103 300 грн. 22 коп., яка складається з наступного:

-84 477.00 грн., заборгованість за дозволеним овердрафтом

- 18 823.22 грн. 734 грн., заборгованість за не дозволеним овердрафтом.

- 31 046.19 грн., прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску , що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості.

Доказів повернення наданих відповідачеві грошових коштів на час розгляду справи сторонами не надано, тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача у відповідності із обраним ним способом захисту порушених прав, який передбачений ст. 16 ЦК України та з яким погоджується суд. А саме про стягнення з відповідача на його користь заборгованості, яка виникла станом на 16.08.2022 року за Договором про надання банківських послуг в сфері страхування № № 010/0202/82/0316023 від 21.07.2016 року в сумі 103 300 грн. 22 коп., яка складається з наступного:

-84 477.00 грн., заборгованість за дозволеним овердрафтом

- 18 823.22 грн. 734 грн., заборгованість за не дозволеним овердрафтом.

- 31 046.19 грн., прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481.00 грн., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк», представник позивача Лозіна Ольга Юріївна, до ОСОБА_1 про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості - задовольнити .

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (01011 м. Київ вул. Лескова, 9 ), заборгованість за Договором про надання банківських послуг в сфері страхування № 010/0202/82/0316023 від 21.07.2016 року, яка виникла станом на 16.08.2022 року в сумі 103 300 (сто три тисячі триста) грн. 22 коп., яка складається з наступного:

-84 477.00 грн., заборгованість за дозволеним овердрафтом

- 18 823.22 грн. 734 грн., заборгованість за не дозволеним овердрафтом.

- 31 046.19 грн., прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (01011 м. Київ вул. Лескова, 9 ) 2 481.00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 28.02.2023 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 14.03.2023 року

Дата набрання законної сили: 31.03.2023 року