Справа № 369/7971/22
Провадження № 2/369/1791/23
07.03.2023 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Дубас Т.В.
при секретарі судового засідання Житар А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -
30.08.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.04.2019 року між ОСОБА_1 як покупцем, та ОСОБА_2 , укладено нотаріально посвідчений попередній договір про укладання договору купівлі-продажу квартири.
Договором передбачено, що на підтвердження намірів сторін покупець передав, а продавець прийняв грошову суму в розмірі 538700 (п`ятсот тридцять вісім тисяч сімсот гривень 00 копійок, що еквівалентно 19 856 доларів США. Ціна продажу квартири складає 5388800 гривень що еквівалентно 19 860 доларів США.
На теперішній час ОСОБА_2 багатоповерховий будинок в АДРЕСА_2 не побудував, підключення до центральних комунікацій (водопостачання та водовідведення, електроенергії) не здійснив.
Таким чином ОСОБА_2 не виконав і не міг виконати взяті на себе зобов`язання, що визначені у попередньому договору від 20.04.2019 року.
Відтак на переконання ОСОБА_2 повинен повернути йому кошти, сплачені ним за попереднім договором від 20.04.2019 року, в розмірі 538700 (п`ятсот тридцять вісім тисяч сімсот гривень 00 копійок, що еквівалентно 19 856 доларів США основного боргу та відсотки за безпідставне користування його грошима.
Також у строк, визначений п. 5 договору, ОСОБА_2 не повернув позивачу суму авансу.
Крім того позивач відзначає, що ОСОБА_2 , не уклавши у визначений попереднім договором строк основний договір та не направивши жодних пропозицій щодо його укладення, порушив вимоги ст. 530 ЦК України, тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до умов договору ОСОБА_2 повинен був повернути позивачу кошти протягом одного місяця у випадку не укладення основного договору.
Основний договір, відповідно до умов попереднього договору, повинен був бути укладений не пізніше 31.03.2020 року.
Враховуючи те, що відповідно до п. 3 попереднього договору сторони зобов`язалися укласти основний договір не пізніше 31.03.2020 року, а у випадку не укладення договору ОСОБА_2 повинен повернути кошти протягом одного місяця.
Після закінчення строку виконання договору і по теперішній час ОСОБА_2 безпідставно користується грошима позивача.
02.09.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Києво - Святошинського суду Київської області від 14.02.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
У судове засідання 14.02.2023 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Позивач у поданій позовній заяві просив суд провести розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 20.04.2019 року між ОСОБА_1 як покупцем, та ОСОБА_2 , укладено нотаріально посвідчений попередній договір про укладання договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1278.
Договором передбачено, що на підтвердження намірів сторін покупець передав, а продавець прийняв грошову суму в розмірі 538700 (п`ятсот тридцять вісім тисяч сімсот гривень 00 копійок, що еквівалентно 19 856 доларів США. Ціна продажу квартири складає 5388800 гривень що еквівалентно 19 860 доларів США.
На теперішній час ОСОБА_2 багатоповерховий будинок в АДРЕСА_2 не побудував, підключення до центральних комунікацій (водопостачання та водовідведення, електроенергії) не здійснив.
В строк, визначений попереднім договором, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо передання квартири у власність позивача, з укладанням договору купівлі-продажу квартири.
Також у строк, визначений п. 5 договору, ОСОБА_2 не повернув позивачу суму авансу, що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.
Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на викладене правовідносини, які виникли між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з повернення грошових коштів кредитору.
З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
На підставі належним чином оцінених доказів поданих позивачем, встановивши наявність у відповідача ОСОБА_2 перед позивачем боргу у розмірі 538 700 (п`ятсот тридцять вісім тисяч сімсот) гривень 00 копійок.
Щодо стягнення індексу інфляції та 3% річних, суд зазначає, що суму заборгованості з урахуванням інфляції розраховано станом на останній день останнього місяця, за який опубліковано індекс інфляції, тобто станом на січень 2023.
Розрахунок здійснюється за формулою
ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )
ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,
ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.
IIc (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) = 1.45221933
Інфляційне збільшення:
538 700,00 x 1.45221933 - 538 700,00 = 243 610,55 грн.
Розраховується за формулою: [Проценти] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році]
Де: [Сума боргу] сума простроченого боргу;
[Процентна ставка (%)] проценти річних;
[Кількість днів] кількість днів прострочення зобов`язання;
[Кількість днів у році] кількість днів у календарному році.
Період розрахунку Кількість днів Сума боргу Процентна ставка Проценти
01.05.2020 - 31.12.2020 245 538 700,00 3,000% 10 818,16
01.01.2021 - 31.12.2021 365 538 700,00 3,000% 16 161,00
01.01.2022 - 31.12.2022 365 538 700,00 3,000% 16 161,00
01.01.2023 - 07.03.2023 66 538 700,00 3,000% 2 922,26
Разом 1041 день, 3% річних складають 46 062,42 грн.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, в установлених частиною другою цієї статті.
Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).
У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При вирішенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди суд враховує, що позивачем не було надано доказів на підтвердження заподіяння їй душевних страждань неправомірними діями відповідача, не зазначено у чому саме вони полягали, не підтверджено їх обсяг та тривалість. По суті позивач обмежився наведеннями лише загальними фразами, без їх конкретизації, без зазначення в чому саме полягало порушення життєвого ритму, зазначення дій. Посилання на неможливість користуванням своїм майном протягом тривалого часу суд також оцінює критично, оскільки основний договір мав бути укладений до 31 березня 2020 року, а позов до суду надійшов 30 серпня 2022 року. Сам по собі факт не укладення основного договору не може ототожнюватись з моральними стражданнями. Тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд -,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за Попереднім договором від 20.04.2019 посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1278 у розмірі 538 700 (п`ятсот тридцять вісім тисяч сімсот ) грн.. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати за період з 01.05.2020 по 31.01.2023 у розмірі 243 610 (двісті сорок три тисячі шістсот десять) грн. 55 коп..
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних за період з 01.05.2020 по 07.03.2023 у розмірі 46 062 (сорок шість тисяч шістдесят дві) грн. 42 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 6 722 (шість тисяч сімсот двадцять дві) грн. 41 коп..
У задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя Тетяна ДУБАС