ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м.Суми

Справа №585/2163/22

Номер провадження 22-ц/816/344/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Юрченко Анжеліка Миколаївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Сумського апеляційного суду у режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Менька Дмитра Дмитровича

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2023 року, ухвалене у складі судді Євлах О.О. у м. Ромни, повний текст якого складено 18 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Менька Д.Д. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Юрченко А.М., про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 22 листопада 2020 року вона виїхала на роботу до Польщі, де і перебуває до цього часу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба по матері ОСОБА_3 .

У вересні 2022 року вона дізналася, що у номері 29 (1426) газети «Тандем» від 07 вересня 2022 року на ст. 34 розміщено повідомлення, згідно з яким: «Розшукується спадкоємиця ОСОБА_1 , 1986 р.н., після померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ромни. Звертатися до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Сумської області, смт. Недригайлів, вул. Незалежності, 3 або за т. 05455-5-21-41, 050-6450076».

Вказувала, що при зверненні її до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Сумської області Юрченко А.М. їй було повідомлено, що при відкритті спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , за заявою ОСОБА_2 , виявлено заповіт від імені ОСОБА_3 , відповідно до якого все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 . Спадкове майно складається із квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначала, що їй не було відомо про існування заповіту, складеного заповідачкою на її користь. Крім того, вона вважала, що право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 має її дочка ОСОБА_2 .

Таким чином вважала, що пропустила встановлений законом строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом з поважних причин, оскільки їй не було відомо про існування заповіту. Також зазначала, що пропущений строк для подання заяви є незначним, оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 6 місяців сплили 13 квітня 2022 року. Однак, враховуючи запроваджений 24 лютого 2022 року воєнний стан та норми постанови КМУ від 24 червня 2022 року № 719, подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса мала право до 13 серпня 2022 року.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати поважною причину пропуску нею строку для прийняття спадщини після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду у даній справі для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 грн 40 коп у відшкодування витрат на оплату судового збору та 12000 грн у відшкодування витрат на оплату правничої допомоги.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Менько Д.Д. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем, яка є спадкоємцем за заповітом після смерті баби, строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних об`єктивних причин, а саме: необізнаність про наявність заповіту, перебування позивача під час дії строку на прийняття спадщини за кордоном, незначний проміжок пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини та невідкладне звернення до суду з позовом.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що показання свідка ОСОБА_4 , яка є дочкою відповідача та сестрою позивача по матері, не можуть прийматись до уваги як беззаперечний доказ обізнаності позивача із наявністю заповіту, оскільки вказаний свідок, є заінтересованою особою у вирішенні спору на користь відповідача.

Від представника ОСОБА_5 адвоката Думал О.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказує, що ОСОБА_4 була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань і за відмову давати показання та приведена до присяги під розписку. Отже, показання свідка про те, що позивачу достовірно було відомо про наявність заповіту на її ім`я та про смерть баби, є належним та допустимим доказом. Таким чином, висновок суду, що вказані позивачем обставини не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, відповідає обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката Менька Д.Д., який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти скарги представника ОСОБА_5 адвоката Думал О.С., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 04 жовтня 2022 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 приватним нотаріусом Юрченко А.М. заведена спадкова справа (а.с. 28).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 04 жовтня 2022 року, 03 вересня 2011 року ОСОБА_3 складено заповіт, посвідчений Роменською міською державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за № ВРМ 886233 1-912 (а.с. 29).

07 вересня 2022 року в газеті «Тандем» № 29 (1426) в рубриці «Дошка оголошень» розміщено повідомлення такого змісту: «Розшукується спадкоємиця ОСОБА_1 , 1986 року народження, після померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ромни. Звертатися до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Сумської області, смт. Недригайлів, вул. Незалежності, 3 або за т.(05455)5-21-41, 0-50 6450076) (а.с. 7-8).

Відповідно до інформації приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Сумської області Юрченко А.М. від 18 жовтня 2022 року, у спадковій справі за № 452/2021, заведеній приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області Юрченко А.М. після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оригінал заповіту відсутній. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, заповіт посвідчений Роменською міською державною нотаріальною конторою Сумської області 03.09.2011 року за реєстровим № 1-912 та зберігається в Сумському обласному державному нотаріальному архіві Сумської області (а.с. 43).

Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є рідною сестрою позивача по матері. Кійко Рада показувала їй заповіт у 2010 році. Рада не була на похороні баби, але мама повідомила їй про смерть баби через вайбер на третій день після її смерті. Вона років 3-4 не спілкувалася із сестрою. Після того, як позивачка розлучилася з чоловіком, вона залишила дітей і виїхала за кордон.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що вказані позивачем причини не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а тому відсутні підстави для визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що саме з газети «Тандем» позивачка дізналася про наявність заповіту.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки суд дійшов їх з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22)).

Вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно врахувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 308/4272/19 (провадження № 61-17072св20), від 15 квітня 2021 року у справі №591/1271/18 (провадження № 61-195св21), від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 (провадження № 61-18000св20), від 21 жовтня 2021 року у справі № 643/13260/19 (провадження № 61-9552св21), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Відповідно до роз`яснення абзацу 6 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Встановлено, що причинами пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є необізнаність про існування заповіту від 03 вересня 2011 року на її ім`я, про наявність якого позивач дізналася лише у вересні 2022 року.

Як убачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області Юрченко А.М. при заведенні спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`ясовано про наявність заповіту, і нотаріусом здійснено виклик спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 шляхом публічного оголошення у газеті «Тандем», що є належним сприянням здійсненню особистого розпорядження спадкодавця.

Заперечення ОСОБА_2 проти позову і її твердження щодо обізнаності ОСОБА_1 про наявність заповіту на її ім`я, не ґрунтуються на доказах, тому не приймаються до уваги колегією суддів.

З огляду на встановлені обставини, причини пропуску ОСОБА_1 строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними труднощами (необізнаність про існування заповіту на її ім`я) для вчинення цих дій, позбавляє можливості такого спадкоємця вчасно, в межах шестимісячного строку, і в необхідному обсязі вживати дії з прийняття спадщини після її відкриття.

Отже колегія суддів вважає, що воля спадкодавця на випадок її смерті, викладена у формі заповіту, підлягає обов`язковій реалізації на користь ОСОБА_1 , оскільки свобода та реалізація положень заповіту після відкриття спадщини мають фундаментальне значення у спадкових правовідносинах.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

У зв`язку із задоволенням позову та апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 з відповідача витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції та компенсацію судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, за положеннями ст. Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 30 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як убачається з матеріалів справи, 12 вересня 2022 року між адвокатом Меньком Д.Д. та Кійко Р.О. укладено договір про надання правничої допомоги, згідно з умовами якого клієнт доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надати клієнту правничу допомогу у вказаній справі, включаючи консультації, роз`яснення, складання позову, інших процесуальних документів, запитів, звернень, довідок, заяв скарг тощо, подачу позову та представництво інтересів клієнта при розгляді справи в судах.

Пунктом 5 договору передбачено, що розмір гонорару адвоката за надання правничої допомоги, з урахуванням складності справи, часу, який має бути витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для клієнта, визначено за домовленістю сторін у формі фіксованого розміру в сумі 12000 грн (а.с. 13).

14 вересня 2022 року ОСОБА_1 сплачено ОСОБА_6 за надання правничої допомоги 12000 грн (а.с. 15).

Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, як передбачено ч. 5 ст. 137 ЦПК України, відповідачем не заявлялось.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що між адвокатом Меньком Д.Д. та ОСОБА_1 укладено договір, в якому визначено розмір гонорару за представництво інтересів в суді першої інстанції у фіксованому розмірі, тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 12000,00 грн.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України у звя`зку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Окрім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає компенсації судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 992 грн 40 коп та за апеляційний перегляд справи в розмірі 1190 грн 88 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Менька Дмитра Дмитровича задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2023 року скасувати та прийняти постанову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у три місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 грн 40 коп за розгляд справи судом першої інстанції, 1190 грн 88 коп за апеляційний перегляд справи та 12000 грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина