Справа № 128/736/22
Провадження № 22-ц/801/477/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Фанда О. А.
Доповідач:Міхасішин І. В.
УХВАЛА

15 березня 2023 рокуСправа № 128/736/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: судді - доповідача: Міхасішина І.В.,

суддів Стадника І.М., Сопруна В.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 16 травня 2022 року за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінекс» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до Вінницької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінекс» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінекс» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії повернуто з підстав невиконання вимог суду зазначених в ухвалі Вінницького районного суду вінницької області від 10 травня 2022 року.

В грудні 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2022 року.

Ухвало. Вінницького апеляційного суду від 27 грудня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху.

12 січня 2023року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику.

23 січня 2023 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2022 року.

13 лютого 2023 року апеляційна скарга залишена без руху та надано Пронику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме : подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, в якій зазначити поважні причини для поновлення такого строку і надавши відповідні докази. Також відмовлено у задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору.

03 березня 2023 року ОСОБА_1 до апеляційного суду надіслав заяву щодо виконання вимог ухвали від 13 лютого 2023 року. В обґрунтування заяви зазначив, що ним не було пропущено строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали. Вважає, що при подачі первинної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 15 травня 2022 року ОСОБА_1 надано конверт яким підтверджено що ним не пропущено строк на апеляційне оскарження, однак ухвалою апеляційного суду від 27 грудня 2022 його апеляційну скаргу було залишено без руху та ухвалою апеляційного суду від 12 січня 2023 року апеляційну скаргу було повернуто з тих підстав, що він не усунув недоліки зазначені в ухвалі апеляційного суду від 27 грудня 2022 року. Також вказав, що суд апеляційної інстанції може самостійно перевірити матеріали справи та з`ясувати поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Наведенні апелянтом обставини не свідчать про поважність причин пропуску згідно з ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення її йому (п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та принципу остаточності судового рішення.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України»).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Необхідно зазначити, що Європейський суд з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» констатував, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» наголошується, що тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин; при цьому, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами-членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду першої інстанції від 15 травня 2022 року позивач отримав 20 травня 2022 року (а. с. 21).

Тому строк на оскарження даного судового рішення закінчився 04 червня 2022 року.

Ухвалою апеляційного суду від 27 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху з підстав несплати судового збору (а.с. 26-27).

Ухвалою апеляційного суду від 12 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто апелянту з підстав невиконання вимог ухвали апеляційного суду від 27 грудня 2022 року (а.с. 36).

23 січня 2023 року ОСОБА_1 було подано повторно апеляційну скаргу, хоча строк на оскарження ухвали суду першої інстанції закінчився 04 червня 2022 року.

Приписами частин 3, 4 статті 357 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутись до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку, поважність причини повинен доводити скаржник.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилався на те, що первинну апеляційну скаргу ним подано в межах строку на апеляційне оскарження, оскільки ухвалою апеляційного суду від 12 січня 2023 року не встановлено пропущення строку на апеляційне оскарження.

Подача первинної апеляційної скарги у строки визначені законом не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 159/1215/18 вказав, що для поновлення строку на апеляційне оскарження після повторного подання апеляційної скарги з порушенням визначеного законом строку особа має надати належні та допустимі докази на підтвердження поважних причин пропуску строку.

ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2022 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, враховуючи, що апелянтом не подано вмотивованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2022 року, не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, які б могли свідчити про наявність непереборних обставин, за яких заявник не подав апеляційну скаргу в передбачений законом строк та які б виправдали пропуск строку, а також, зважаючи на те, що скаржник у своїй заяві посилається на те, що ним не було пропущено строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали, тому у відкритті апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 358, 359, 390 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.В. Міхасішин

Судді І.М. Стадник

В.В. Сопрун