Справа № 487/9150/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - Черенкової Н.П.,

при секретарі - Романовій К.Т.

за участю представника позивача - адвоката Бєліка В.Г

представника відповідача - Нофенко М.В.

у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про відшкодування моральної шкоди-,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2021 року ОСОБА_1 подав до Заводського районного суду м.Миколаєва позовну заяву до Держави України в особі Головного Управління Національної поліції у Миколаївській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 24.12.2021 року матеріали даної справи передано до Центрального районного суду м.Миколаєва за підсудністю на підставі ч.2 ст. 27 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2022 року визначено головуючого по справі суддю Черенкову Н.П.

Справу передано судді Черенковій Н.П. 20.06.2022 року (нарадча кімната до 25.03.2023 року, відпустка та лікарняний до 13.06.2022 р.).

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.06.2022 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 17.08.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті, призначено судове засідання.

У судовому засіданні 16.03.2023 року представник відповідача заявила про відвід судді Черенкової Н.П. Заява обґрунтована тим, що суддя Черенкова Н.П. не може брати участь у розгляді даної цивільної справи, оскільки в період з 2012 по 2019 роки представник відповідача працювала в аппараті Центрального районного суду м.Миколаєва та між нею та суддею Черенковою Н.П. склалися неприязні стосунки.

Представник позивача заперечував та вважав, що дані підстави не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підстави для відводу (самовідводу) передбачені статтею 36 ЦПК України, відповідно до якої, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом… (ст. 6 Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод).

За такого, є підстави для задоволення клопотання про відвід, а саме з метою недопущення сумніву в неупередженості судді; у зв`язку із необхідністю виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді справи; недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади України; виключення суб`єктивних підстав для сумніву заявника в неупередженості суду.

Підставою обґрунтування у задоволенні клопотання про відвід судді є практика ЄСПЛ - рішення від 09.11.2006. у справі "Білуга проти України", - рішення від 28.10.98. у справі "Ветштайн проти Швейцарії": судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду; будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Підставою для відводу є саме інші обставини, що викликають сумнів в об`єктивності судді, а саме "наявність у заявника сумніву в об`єктивності та неупередженості судді, збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду".

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Підставою для відводу судді, є зокрема, наявність обставин, які б викликали у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів… Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. (Висновок No1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів») .

Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. (Конституція України). Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. (ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом. (ЦПК України)

Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. (За Кодексом суддівської етики).

У пункті1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з правлюдини наявність безсторонності має визначатись за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя,стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Дослідивши обставини, викладені в клопотанні про відвід, суд приходить до висновку, що вказане не може вплинути на об`єктивність судді під час розгляду даної справи, проте з метою уникнення будь-яких сумнівів у сторін щодо неупередженості при розгляді даної справи судді Черенкової Н.П., з метою дотримання учасниками процесу своїх процесуальних прав, виходячи з морально-етичних міркувань, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про відвід, оскільки якщо судді заявлено відвід і його не задоволено, подальший розгляд справи ускладнюється суб`єктивним фактором, враховуючи і неможливість оскарження ухвали про задоволення/незадоволення заяви про відвід судді.

Метою відводу є надання впевненості учасникам цивільного процесу, зокрема, у тому, що справа розглядатиметься та буде вирішуватися неупереджено та об`єктивно, що, безпосередньо, в свою чергу, сприятиме підвищенню авторитету судової влади загалом.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК, з підстав, зазначених у п.5 ст. 36 ЦПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід або бути відведений.

Керуючись ст.ст.36, 39, 258, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Нофенко М.В. про відвід судді Черенковій Н.П. - задовольнити.

Відвести суддю Черенкову Н.П. від розгляду цивільної справи №487/9150/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про відшкодування моральної шкоди.

Передати справу до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскаржується в порядку ст.ст. 352-355 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова