Справа № 754/1849/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

представника заявника Постернака М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ "Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про відновлення втраченого судового провадження, заміну сторони (стягувача), поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» звернувся до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження, заміну сторони (стягувача), поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів. Заява мотивована тим, що рішенням Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 15.06.2010 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №0 від 11.07.2008 в сумі 122317, 81 грн., судові витрати в розмірі 1 223, 18 грн. судовий збір та 250 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Заявник є правонаступником стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчих листів виданих по зазначеній вище справі. На підставі вказаного звертається до суду з вказаною заявою.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 21.02.2023 року підсудність у даній справі визначено Деснянському районному суду м. Києва.

У судовому засіданні представник заявник підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Зваживши доводи заяви, вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді заяви встановлено, що рішенням Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 15.06.2010 року № 2-589/10 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №0 від 11.07.2008 в сумі 122317, 81 грн., судові витрати в розмірі 1 223, 18 грн. судовий збір та 250 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» відбулось відступлення прав вимоги за зазначеним вище кредитним договором .

Ухвалою Сімферопольського районного суду від 12.12.2012 року у справі № 118/8339/12 АТ «Дельта Банк» відмовлено у заміні сторони виконавчого провадження за судовим рішення № 2-589/10.

У подальшому між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» 11.05.2019 року за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону від 17.04.2019 року, був укладений Договір про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 року відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком прав вимоги за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 11.07.2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень відкритих виконавчих проваджень щодо виконання вищезазначеного судового рішення немає. При цьому матеріали кредитної справи містять копії постанов про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Відомості щодо винесення державним виконавцем постанов про закриття таких виконавчих проваджень та/або повернення виконавчих документів стягувачу у матеріалах кредитної справи та в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні.

Для з`ясування стану виконавчих проваджень представник Товариства звернувся із запитом до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Відповідно до листа Міністерства від 25.02.2020 року, зокрема, було повідомлено, що виконавчі провадження, що перебували на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополь до Відділу примусового виконання рішень Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не передавались, у встановленому законом порядку не відновлювались.

Обгрунтовуючи свою заяву про відновлення втраченого судового провадження, представник заявник вказує про те, що на даний час Товариство позбавлено процесуального права та можливості забезпечити виконання судового рішення у примусовому порядку. При цьому заявник вказує, що метою відновлення втраченого судового провадження є забезпечення виконання судового рішення, оскільки тільки після відновлення втраченого судового провадження ТОВ матиме процесуальну можливість просити суд про заміну сторони (стягувача) у справі та вчиняти інші процесуальні дії, право на які відповідно до норм чинного законодавства має виключно стягувач. Для забезпечення виконання вказаної мети у даному втраченому судовому провадженні відновленню підлягає втрачене заочне рішення Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 15.06.2010 року у справі № 2-589/10, яким стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 11.07.2008 в сумі 122317, 81 грн., судові витрати в розмірі 1 223, 18 грн. судовий збір та 250 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (ст.. 2 вказаного Закону).

Згідно положень ст. 3 наведеного Закону, тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Відповідно до вимог ст.. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із ст.. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі або за ініціативою суду.

Згідно положень ч. 1 ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;

6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Згідно із ст.. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувались судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

При розгляді справи було досліджено наступні докази: копія рішення Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 15.06.2010 року у справі № 2-589/10; копія Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 11.07.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 ; копія Договору поруки № 0/11 від 11.07.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 ; копії виконавчих листів № 2-589/10, видані Сімферопольським районним судом Автономної Республіки Крим про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; копія постанови старшого державного виконавця Сімферопольського РВУЮ від 03.02.2011 року про відкриття виконавчого провадження за виконавчими листами № 2-589/10; ухвала Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2012 року (виготовлена з Єдиного державного реєстру судових рішень) про відмову АТ «Дельта Банк» у заміні сторони у виконавчому провадження по виконанню судового рішення у справі № 2-589/10.

Вказані документи, що були досліджені судом, дають достатньо підстав для відновлення втраченого судового провадження, оскільки доводять у повному обсязі факт існування судового провадження у справі № 2-589/10.

Враховуючи викладене вище, досліджені судом докази, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що заява Товариства у цій частині підлягає задоволенню, а судове провадження підлягає відновленню у повному обсязі.

Що стосується вимог заяви про заміну сторони, поновлення пропущеного строку та видачу дублікатів, то слід зазначити наступне.

Тлумачення ч.1 ст.512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору:

- купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК);

- дарування (ч.2 ст.718 ЦК);

- факторингу (гл73 ЦК).

Згідно із ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження».

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Згідно із ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» 11.05.2019 року за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону від 17.04.2019 року, був укладений Договір про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 року відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком прав вимоги за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 11.07.2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Враховуючи наявні обставини та вимоги діючого законодавства, суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог заявника про заміну сторони (стягувача).

Що стосується заяви Товариства у частині видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, то слід зазначити наступне.

Як встановлено при розгляді заяви, відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника відсутнє; згідно акту приймання-передачі оригіналів документів до договору відступлення прав вимоги, оригінали виконавчих листів передані Банком до ТОВ не були, що підтверджується відсутністю відповідного запису у зазначеному акті.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень до Цивільно-процесуального кодексу України, що набрав чинності 15.12.2017 року, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягував або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред"явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно із п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець від час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз"яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Враховуючи те, що виконавчі листи про стягнення боргу на даний час на виконанні не перебувають, суд вважає за можливе видати дублікати виконавчих листів, поновивши заявнику строк для пред`явлення їх до виконання, задовольнивши при цьому заяву представника заявника у цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. 442, 488-489, 493-494 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ "Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про відновлення втраченого судового провадження, заміну сторони (стягувача), поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів - задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження у справі № 2-589/10 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Замінити сторону (стягувача) у заочному рішенні Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 15 червня 2010 року у справі № 2-589/10 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з АКІБ «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку».

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» строк для пред?явлення до виконання виконавчих листів № 2-589/10 по цивільній справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Видати дублікати виконавчих листів по цивільній справі № 2-589/10 р. за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 23 березня 2023 року.

Суддя О.В.Лісовська