Справа № 144/543/22
Провадження № 22-ц/801/330/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондарук О. П.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 рокуСправа № 144/543/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Ковальчука О. В.,

суддів: Сала Т. Б., Якименко М. М.,

за участі секретаря Луцишина О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за матеріалами заяви ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи - Теплицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_2 , на рішення Теплицького районного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 26 липня 2022 року у смт. Теплику суддею цього суду Бондарук О.П., дата складання його повного тексту 01 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, за участі заінтересованої особи - Теплицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 16 травня 2022 року з ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи її тим, що у вказаний період вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство по АДРЕСА_1 , хоча зареєстрована ОСОБА_1 була по АДРЕСА_2 . Встановлення цього факту їй необхідно для оформлення спадкових прав на майно як спадкоємця четвертої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . З метою отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 вона зверталася до Теплицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області, однак під час перевірки пред`явлених ОСОБА_1 документів виявлено відсутність документів, що підтверджують родинні відносини між вказаними особами, а тому підстави для повторної видачі свідоцтва про смерть були відсутні. Таким чином, заявниця позбавлена можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Пославшись на викладене, а також на положення ст. 315 ЦПК України та ст. 1264 ЦК України, ОСОБА_1 просила її вимоги задовольнити.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 26 липня 2022 року заяву задоволено, встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись із ухваленим рішенням, особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_4 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 зазначила, що оскаржуване рішення вважає законним та обґрунтованим, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, рішення суду цим вимогам не відповідає, тому апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши його законність і обґрунтованість не тільки у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28 липня 1955 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 52).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06 липня 1961 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 51).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 27 січня 1982 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 49).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження Теплицької районної державної адміністрації №135 від 26 березня 2007 року, ОСОБА_3 належить право власності на земельну ділянку площею 2,5577 га, що розташована на території Залузької сільської ради Теплицького району Вінницької області. Даний державний акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №34 (а.с. 10).

Як убачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 19 березня 2010 року ОСОБА_10 уклала шлюб із ОСОБА_11 , змінивши прізвище після реєстрації шлюбу на « ОСОБА_12 » (а.с. 48).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 17 травня 2022 року (а.с. 46).

Вказане також підтверджується актовим записом про смерть № 222 від 17 травня 2022 року (а.с. 21).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 13 червня 2022 року, ОСОБА_1 з 1997 року по день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала з останнім за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Відповідь начальника Теплицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Базалук В.М. від 08 червня 2022 року дана про те, що пред`явлені ОСОБА_1 документи не підтверджують факту існування родинних відносин між нею та ОСОБА_3 , а тому підстав для повторної видачі свідоцтва про смерть немає. Роз`яснено ОСОБА_1 , що для встановлення факту існування родинних відносин між нею та ОСОБА_3 її потрібно звернутись до суду (а.с. 11).

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24 червня 2022 року вбачається, що 24 червня 2022 року державним нотаріусом Теплицької державної нотаріальної контори Лужанською Т.В. заведена спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 69411632, номер у нотаріуса 228/2022, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_13 (а.с. 95)

Ч. 2 ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Враховуючи наведене, до спадкоємців четвертої черги можуть належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без реєстрації шлюбу і не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, а обов`язковою умовою для визнання їх однією сім`єю, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Порядок розгляду справ окремого провадження регламентовано ст. 294 ЦПК України, відповідно до положень якої справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 294 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2020 року у справі №200/14136/17 вказав, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

У постанові від 18 липня 2022 року у справі №755/9100/18 Верховний Суд зауважив, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певного факту у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право. Наявність спору про право повинна встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір, у справі, що переглядається - майна померлого.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 зазначала, що це їй необхідно для реалізації права на спадкування як спадкоємця четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 . Натомість ОСОБА_2 у апеляційній скарзі вказує, що її матір, будучи спадкоємцем другої черги за законом, ІНФОРМАЦІЯ_6 померла і не встигла прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3 , тому за правилами спадкової трансмісії право на прийняття належної її матері частки спадщини переходить до неї, однак вона не була залучена до участі у розгляді цієї справи в порядку окремого провадження як заінтересована особа та заперечує проти права ОСОБА_1 на спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Зазначені обставини беззаперечно свідчать про наявність спору про право на спадкове майно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Таким чином, встановлення юридичного факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу впливає на спадкові права і обов`язки іншої особи, яка має право на прийняття спадщини після смерті останнього, а тому наявний спір про право, у зв`язку з чим заявлені ОСОБА_1 вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд першої інстанції, в порушення вимог процесуального закону, не встановив коло осіб, які претендують на спадкове майно, не з`ясував чи є спадкоємці, які б оспорювали право заявника на прийняття спадщини, та чи існує спір про право, унаслідок чого не вірно визначився з видом цивільного судочинства, за яким має розглядатися заявлена вимога.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 6 ст. 294 ЦПК України, роз`яснивши, що заявник вправі подати позов на загальних підставах.

Відповідно до положень ст. 141, п. п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, вважає за необхідне судовий збір в розмірі 744, 30 грн., сплачений ОСОБА_2 за подачу апеляційної скарги, стягнути на її користь з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 294, 367, 374, 376, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_2 , задовольнити частково, рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 26 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи - Теплицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_7 ) 744, 30 грн. сплаченого нею судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко