Справа № 489/3516/22
Номер провадження 2-ві/489/2/23
УХВАЛА

Іменем України

23 березня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Костюченку Геннадію Станіславовичу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про набуття права власності на квартиру, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та відновлення становища, яке існувало до порушення прав позивача

встановив

На розгляді в Ленінському районному суді м. Миколаєва перебуває цивільна справа № 489/3516/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про набуття права власності на квартиру, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та відновлення становища, яке існувало до порушення прав позивача.

Від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід головуючому судді Костюченку Г.С. від розгляду цивільної справи № 489/3516/22.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що суддя Костюченко Г.С. 09.12.2022 постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху, а копія цієї ухвали була надіслана ОСОБА_1 лише 14.02.2023, тобто з порушенням норм процесуального права та прав позивача, що може свідчити про намагання судді затягувати розгляд справи. Крім того, суддя умисно проігнорував той факт, що позовні вимоги не мають відношення до п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України у зв`язку з тим, що: відсутній спір щодо житла; має місце порушення банком особистого права та інтересу ОСОБА_1 , що зазначене в ч.3 ст. 47 Конституції України, шляхом задоволення забезпеченою іпотекою грошову вимогу набуття права власності на житло; має місце звернення з позовом до суду задля захисту цивільного права та інтересу шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення. Також, Костюченко Г.С. умисно проігнорував зміст позовних заяв від 30.11.2022, де зазначені факти відкриття проваджень у справах за аналогічними позовами ОСОБА_3 та Громадської організації «Правозахисник Миколаївської області» без вимог до позивачів щодо проведення належної оцінки майна та зазначення ціни позову. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що подану нею позовну заяву безпідставно залишено без руху. Крім того, Костюченко Г.С. умисно порушив права ОСОБА_1 , передбачені ч.1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, умисно не виконав рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михалкова та інші проти України» від 13.01.2011, у справі «Лашманкін та інші проти Росії» від 07.02.2017, у справі «Walchli проти Франції», «Evaggelou проти Греції», рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі №1-12/2003.

Суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.12.2022, постановленою суддею Костюченко Г.С., залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про набуття права власності на квартиру, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та відновлення становища, яке існувало до порушення прав позивача. Позивачу надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині зазначеної ухвали суду.

Відповідно до п.п. 1-5 ч.1 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

Згідно зі ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, яка підписана 04.11.1950 та ратифікована Україною 17.07.1997 (набрала чинності для України 11.09.1997) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей ч. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію, визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, встановлюють, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Бангалорські принципи поведінки суддів визначають принцип незалежності: суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення (п.1.2.); принцип об`єктивності: поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів (п.2.2). Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах (п.2.3). Бангалорські принципи поведінки судді наводять приклади деяких випадків, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

В постанові Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №754/2880/20 від 01.02.2022 зазначається, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Тож, доводи заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді та свідчити про наявність сумнівів у його неупередженості та об`єктивності.Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Таким чином, незгода ОСОБА_1 з ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.12.2022 про залишення позовної заяви без руху, не є підставою для відводу головуючого судді Костюченка Г.С. Суд першої інстанції у складі судді Кокорєва В. В. не може давати оцінку ухвалі суду першої інстанції. Таким правом наділені вищестоящі судові інстанції і позивач може оскаржити ухвалу про залишення без руху в частині судового збору, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 353 ЦПК України. Щодо інших підстав, може оскаржити одночасно з оскарженням кінцевого судового рішення у справі, як от ухвали про повернення позову або рішення суду. Суд вважає, що інші обставини, наведені заявником у заяві про відвід головуючому судді Костюченку Г.С., такі як несвоєчасне направлення ухвали не свідчать про упередженнясть судді та відсутність безсторонності, об`єктивності щодо цієї справи.

Суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є безпідставною, оскільки заявником не доведено наявність обставин, які є підставою для відводу судді та передбачені ст. 36 ЦПК України.

Враховуючи зазначене та керуючись ст. ст. 36, 40, 258, 260 ЦПК України, суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Костюченку Геннадію Станіславовичу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про набуття права власності на квартиру, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та відновлення становища, яке існувало до порушення прав позивача.

Ухвала набирає законної сили в момент її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Кокорєв