справа № 361/1027/21
провадження № 2/361/328/23
УХВАЛА

20 липня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Панек А.С., Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), Орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області, Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про повернення дитини в країну проживання,

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року Ернандес і ОСОБА_3 через свого представника адвоката Кононенкову Т.В. звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати утримання ОСОБА_2 малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України незаконним; повернути малолітню дочку ОСОБА_4 за місцем проживання дитину до Федеративної Республіки Німеччина; якщо рішення не буде виконане у добровільному порядку, зобов`язати матір дитини ОСОБА_2 передати малолітню дочку батькові.

04 березня 2021 року ухвалою суду провадження у даній справі відкрито, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

24 листопада 2021 року ухвалою суду підготовче провадження у вказаній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

31 травня 2022 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Кононенкової Т.В., у якій просила вона направляти їй документи у справі на електронну адресу.

01 червня 2023 року позивач ОСОБА_5 і ОСОБА_3 та його представник адвокат Кононенкова Т.В., будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд вони не повідомили.

Інші учасники справи у судове засідання теж не з`явилися.

У зв`язку із першою неявкою у судове засідання без поважних причин належним чином повідомленого позивача та його представника, розгляд зазначеної цивільної справи судом було відкладено на 12.30 год. 20 липня 2023 року, про що повідомлено учасників справи.

20 липня 2023 року позивач ОСОБА_5 і ОСОБА_3 та його представник адвокат Кононенкова Т.В., будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суд вони не повідомили.

Відповідно до ч. ч. 5, 6, 7 ст. 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку. Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно із п. 17 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Підтвердженням належного повідомлення позивача та його представника про час, дату і місце розгляду справи є відповідні довідки про доставку документів в електронному вигляді Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій в електронний кабінет підсистеми Електронний суд представнику позивача адвокату Кононенковій Т.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом норм п. 2 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

У ч. 5 ст. 130 ЦПК України встановлено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

За змістом ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У ч. 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Аналіз норм ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання можливе за наявності встановлення судом двох таких обставин: повторної, тобто другої підряд неявки у судове засідання позивача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, та ненадходження від позивача до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, якщо його неявка у судове засідання перешкоджає вирішенню судом спору по суті. Повторна неявка у судове засідання належним чином повідомленого позивача чи його представника є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин їхньої другої поспіль неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки до суду позивача чи його представника. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані вище правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 29 липня 2021 року у справі № 359/7882/19, від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішеннях від 28 жовтня 1998 року у справі Осман проти Сполученого королівства та від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі зазначив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії ЄСПЛ вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях. Відтак у кожному випадку заявник при зверненні до суду зобов`язаний дотримуватися норм процесуального законодавства.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кононенкова Т.В., будучи повідомленими належним чином про дату, час і місце розгляду справи, 01 червня та повторно 20 липня 2023 року у судові засідання не з`явилися без поважних причин, заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача до суду не надходила.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про повернення дитини в країну проживання підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 43, 44, 64, 128, 130, 131, 223, 257, 259, 260, 263 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), Орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області, Орган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про повернення дитини в країну проживання залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.