Справа № 214/1429/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

представника позивачів ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/1429/16-ц за зміненою позовною заявою представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , яка є правонаступником первісного кредитора (іпотекодержателя) Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дацко Ярослав Олексійович, про припинення дії договору іпотеки, зобов`язання вчинити певні дії, скасування державної реєстрації, -

Представники:

від позивачів адвокат Маленька Л.І.,

від відповідача-1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , діючи через представника адвоката Маленьку Л.І., звернулися до суду з позовною заявою 11 березня 2016 року. Неодноразово змінюючи та уточнюючи позовні вимоги, в останній редакції від 03 грудня 2019 року, прийнятій судом (т.3 а.с.27-28), просять суд: припинити дію договору іпотеки №МО14/03-03/239/1 від 19 травня 2008 року та зобов`язати приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. внести до Державного реєстру відомості про припинення іпотеки та скасувати заборони, накладені на нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю, окремо розташовану одноповерхову будівлю кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 117,5 кв.м., з літнім майданчиком загальною площею 137,5 кв.м., а загалом площею 255 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_3 ; скасувати державну реєстрацію, здійснену приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Данич О.Ф. на користь ОСОБА_4 .

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 19 травня 2008 року ОСОБА_2 уклала з АТ «Райффайзен Банк Аваль» генеральну кредитну угоду №МО14/03-03/239, за якою отримала кредит. У свою чергу, на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_3 уклала з банком договір іпотеки № МО14/03-03/239/1 від 19 травня 2008 року. До січня 2016 року ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором виконувала належним чином, сплативши загалом 3 631 140 грн. 81 коп., з`ясувавши для себе, що ця сума перевищує кредитні зобов`язання. У зв`язку з цим представник ОСОБА_1 , діючи від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з метою вжиття заходів досудового врегулювання спору, звернулася з письмовою пропозицією до АТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо припинення дії вказаних договорів, акцентуючи увагу, що кредитні кошти було надано в еквіваленті 70 000 доларів США по курсу НБУ на день укладення правочину, хоча фактично кредит видано в національній валюті 353 500 грн. 00 коп. шляхом видачі коштів готівкою через касу банку. Виходячи з розміру тіла кредиту, відсотків підлягала поверненню сума в гривневому еквіваленті 678 095 грн. 87 коп., в той час як позичальник вже сплатила 3 631 140 грн. 81 коп., що понад 5 разів перевищує розмір взятих ОСОБА_2 кредитних зобов`язань. Окремо зауважила, що кредитний договір №МО14/03-03/239 від 19 травня 2008 року не зазначений, як додаткова угода, і не є самостійним договором, а відтак правовий статус цього документу, на переконання представника позивачів, є сумнівним. У зв`язку з вказаними обставинами представник пропонувала банку припинити дію кредитного та іпотечного договорів шляхом підписання додаткових угод до них. Пропозицію банк отримав 15, 16 грудня 2016 року, однак відповідь не надав, що стало причиною її звернення до суду з даним позовом.

Після здійснення заміни первісного відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником ОСОБА_4 , представник позивача уточнила підстави позову, наполягаючи на необхідності припинення дії договору іпотеки у зв`язку з повним виконанням позичальником зобов`язань. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 як майновий поручитель взяла на себе гарантування виконання зобов`язань в сумі 678 095 грн. 87 коп., в той час як фактично ОСОБА_2 сплатила банку 3 631 140 грн. 81 коп., договір іпотеки має бути визнаний припиненим. Крім того, з огляду на відсутність нотаріального посвідчення договору відступлення прав за договором іпотеки (що суперечить п.п.2 п.2 договору відступлення прав вимоги №29-06/17 від 29 червня 2017 року та п.п.9.3 п.9 договору іпотеки, ч.1 ст.220 ЦК України), такий правочин щодо зміни іпотекодержателя є нікчемним та не може породжувати жодних правових наслідків на користь відповідача ОСОБА_4 . Відтак на підставі ст.ст.599, п.1 ч.1 ст.593 ЦК України представник вважала за можливе припинити дію договору іпотеки та зобов`язати приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я.О. як реєстратора внести до реєстру відомості про припинення іпотеки та скасувати заборони, накладені на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 . На переконання представника, здійснюючи реєстрацію із заміни іпотекодержателя на ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дацко Я.О., вчинив реєстраційну дію в порушення п.1 ч.3 ст.10, ст.ст.24, 37, 38 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та за відсутності нотаріально посвідченого правочину.

Ухвалою суду від 12 квітня 2016 року (головуючий суддя Ковтун Н.Г.) відкрито провадження у справі з призначенням судового засідання (т.1 а.с.73).

Ухвалою суду від 22 серпня 2016 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (головуючий суддя Ковтун Н.Г.) прийнято до провадження уточнену позовну заяву (зі зміною назви відповідача з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») (т.1 а.с.89-91, 97 п.8 журналу с/з).

За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження заступника керівника апарату суду №59 від 03 серпня 2017 року та протоколу матеріали справи передано в провадження судді Ступак Н.Р. (т.1 а.с.186, 187).

За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду №224 від 11 жовтня 2017 року та протоколу матеріали справи передано в провадження судді Хомініч С.В. (т.1 а.с.194, 195), яку ухвалою суду від 13 жовтня 2017 року прийнято до свого провадження з призначенням до судового розгляду (т.1 а.с.196).

Ухвалою суду від 14 листопада 2018 року (головуючий суддя Хомініч С.В.) задоволено клопотання про заміну відповідача: замінено первісного відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_4 як правонаступника за договором відступлення прав вимоги (т.2 а.с.132-134).

За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №207 від 23 січня 2019 року та протоколу матеріали справи передано в провадження судді Ткаченку А.В. (т.2 а.с.153, 154).

Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03 жовтня 2017 року, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року), справи в суді першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи рівень складності справи, предмет позову, який стосується кредитно-договірних та забезпечуваних їх зобов`язань, суд вважає, що в силу ст.19, ст.ст.274 ч.4, 279 ЦПК України дана справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.11 ст.33 ЦПК України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених ЦПК України.

Як слідує з ч.2 ст.34 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії судового розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

За даних обставин цивільну справу №214/1429/16-ц прийнято до провадження суддею Ткаченком А.В. з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з огляду на те, що попередніми складами суду підготовче провадження у справі не проводилось.

02 жовтня 2019 року, 03 грудня 2019 року представник позивачів подала заяви про уточнення підстав позову (т.2 а.с.240-241, т.3 а.с.27-28). Ухвалою суду від 21 січня 2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, заяву про уточнення підстав позову від 03 грудня 2019 року долучено до матеріалів справи з прийняттям до розгляду (т.3 а.с.49 п.7 протоколу с/з).

25 серпня 2021 року на адресу суду від представника позивачів надійшла заява про уточнення позовних вимог (т.3 а.с.168-171), в якій вона просить суд скасувати реєстраційні дії, а саме такі записи:

- запис від 19 травня 2008 року №7213370, здійснений реєстратором приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Я.О. стосовно нерухомого майна окремо розташованої одноповерхової будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 117,5 кв.м., з літнім майданчиком загальною площею 137,5 кв.м., а загалом площею 255 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- запис від 01 липня 2017 року №35943098, здійснений реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу стосовно нерухомого майна окремо розташованої одноповерхової будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 117,5 кв.м., з літнім майданчиком загальною площею 137,5 кв.м., а загалом площею 255 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- запис від 27 травня 2021 року №4223266, та записи №42253552, №42253510 від 01 червня 2021 року, здійснені приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рукавіциним І.А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний №58474441 від 01 червня 2021 року, щодо об`єкта нерухомості окремо розташованої одноповерхової будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 117,5 кв.м., з літнім майданчиком загальною площею 137,5 кв.м., а загалом площею 255 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про уточнення позовних вимог представник позивачів зазначила, що 02 грудня 2019 року вона вже подавала заяву, в якій частково відмовилась від позовних вимог і уточнила їх. Так, 24 березня 2021 року за поданою ОСОБА_2 заявою про забезпечення позову ухвалою суду було вжито такі заходи шляхом заборони ОСОБА_4 та будь-яким третім особам, в тому числі Південно-Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Дніпро), іншим державним реєстраторам, нотаріусам, колекторським компаніям здійснювати будь-які дії на підставі Договору іпотеки № МО14/03-03/239/1 від 19 травня 2008 року щодо предмету іпотеки окремо розташованої одноповерхової будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 117,5 кв.м., з літнім майданчиком, загальною площею 137,5 кв.м., загальною площею 255,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які спрямовані на зміну власника вищезазначеного об`єкту та зміну власника в інший спосіб відчуження і передачу прав на цей об`єкт. Однак, в порушення вимог ст.44 ЦПК України ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцина І.А., який 27 травня 2021 року та 01 червня 2021 року вніс реєстраційні записи, за якими ОСОБА_4 набула право власності на вищезазначений предмет іпотеки. Вказані обставини визначили необхідність відповідного уточнення позовних вимог із залученням приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцина І.А. як співвідповідача по справі. Поданою заявою представник не змінює підстави чи предмет позову, а лише уточнює підстави позову. Зауважила, що наразі захисту потребують лише права та інтереси ОСОБА_7 щодо предмету іпотеки. Щодо припинення кредитних правовідносин, то це питання вирішено постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області у справі №215/1492/16-ц, а тому в даному спорі відпала потреба, у зв`язку з чим вимоги в цій частині вона зменшує та відмовляється від них.

Докази направлення заяви про уточнення позовних вимог іншим учасникам справи представник позивачів долучила до поданої заяви (т.3 а.с.177-182).

Заперечуючи проти прийняття заяви про уточнення позовних вимог, представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав письмові заперечення (т.3 а.с.190-192). Представник зазначив, що у поданій заяві представник позивачів фактично уточнює коло учасників справи, заявляє нові вимоги, подає додаткові докази, що процесуально по строкам не передбачено на даній стадії розгляду справи. Хоча й представник подану заяву назвала як «заява про уточнення позовних вимог», однак фактично вона подала заяву про збільшення розміру позовних вимог з пропуском процесуального строку. До того ж за пред`явлення вимог про скасування реєстраційних дій позивачі не доплатили судовий збір. З огляду на наведені доводи просив заяву залишити без розгляду.

Будучи присутньою в судовому засіданні представник позивачів адвокат Маленька Л.І. наполягала на прийнятті уточненої позовної заяви в редакції від 25 серпня 2021 року. Зауважила, що доцільність уточнення позовних вимог обумовлена зміною обставин вже після звернення її до суду з позовом в інтересах позивачів. Вважає, що поданою заявою вона не змінює ні підстави, ні предмет позову. Крім того, на її переконання, заяву подано з дотриманням процесуального строку, визначеного ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши попередньо заяву про розгляд заяви сторони позивача про уточнення позовних вимог за його відсутності з урахуванням його позиції, викладеної у запереченнях (т.3 а.с.194, 203).

Інші учасники справи в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від них суду не надходило.

З огляду на викладене, тривалість перебування справи у провадженні суду, та з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи суд вважає за можливе питання прийняття заяви про уточнення позовних вимог представника позивачів вирішити за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому.

Суд, дослідивши зміст заяви, письмові матеріали справи, врахувавши позицію сторін, вислухавши позицію представника позивачів, дійшов такого висновку.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження №61-9545сво21).

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у ст.16 ЦК України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Так, у п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

З огляду на розгляд даної справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін, визначальними в даному випадку є процесуальні строки реалізації сторонами процесуальних прав, передбачених ЦПК України. Приписами ст.279 ЦПК України регламентовано особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

З аналізу положень ст.279 ЦПК України слідує, що реалізація позивачем наданого йому процесуального права на зміну підстав або предмету позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Суд зауважує, що провадження по справі відкрите 12 квітня 2016 року, після неодноразових змін складу суду справу передано в провадження судді Ткаченку А.В. 23 січня 2019 року. Сторони вже реалізували свої права на подання відзиву, клопотань про витребування доказів, подання усіх наявних у них доказів. До того ж після передачі справи у провадження судді Ткаченку А.В. представник позивачів вже неодноразово приймала участь в судових засіданнях після початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст.43, ст.44 ЦПК України, позивач як учасник справи у справах позовного провадження, зобов`язаний виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Учасники судового процесу повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відтак, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як наголошує Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, «… заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

Відповідно до ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що уточнена заява подана представником позивачів з пропуском визначених ст.ст.49, 279 ЦПК України строків.

Дослідженням змісту заяви про уточнення позовних вимог встановлено, що представником позивачів доповнено зміст позовних вимог новими із виключенням попередньої вимоги щодо визнання припиненою дії договору іпотеки. Крім того, представником уточнено коло відповідачів у справі шляхом залучення нового співвідповідача приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцина І.А. та заявлення до нього вимоги. При цьому аналізом змісту заявлених вимог та прохальної частини встановлено, що наразі предмет спору стосується оскарження дій виключно приватних нотаріусів як державних реєстраторів як з приводу перереєстрації предмету іпотеки за новим іпотекодержателем ОСОБА_4 після укладення договору про відступлення прав вимоги, так і щодо незаконності, на думку представника позивачів, реєстрації за ОСОБА_4 права власності на предмет іпотеки як спосіб позасудового задоволення вимог за кредитним договором. Таким чином, фактично наразі позивачі оскаржують правомірність дій та рішення нотаріуса щодо позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки з повним виключенням вимог стосовно визнання припиненими кредитно-договірних зобов`язань та забезпечуваних їх іпотечних, які початково визначали підстави та предмет спору при зверненні позивачів до суду. Відтак, за своїм характером подана представником позивачів заява є заявою про одночасну зміну предмету та підстав позову, що в силу ст.49 ЦПК України є неприпустимим.

З огляду на вказані вище обставини в їх сукупності суд приходить до переконання про відсутність підстав для прийняття до розгляду заяви представника позивачів про уточнення позовних вимог. Приймаючи зазначене рішення, суд зауважує, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський Суд з прав людини у справі «Зубац проти Хорватії» (ZUBAC v. CROATIA), рішення від 05 квітня 2018 року, наголосив на цінності та важливості дотримання формалізованих норм цивільного процесу, за допомогою яких сторони забезпечують вирішення спору цивільного характеру, оскільки завдяки цьому може обмежуватися обсяг дискреції, забезпечуватися рівність сторін, попереджатися свавілля, а також забезпечуватися юридична визначеність та повага до суду.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 19, 49, 223, 260, 261, 279 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в прийнятті заяви про уточнення позовних вимог від 25 серпня 2021 року, поданої адвокатом Маленькою Людмилою Іванівною в інтересах позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рамках розгляду цивільної справи №214/1429/16-ц.

Розгляд справи проводити за обсягом вимог, заявлених відповідно до заяви від 03 грудня 2019 року, прийнятої судом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та апеляційному оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повну ухвалу складено та підписано 03 березня 2023 року.

Суддя А.В. Ткаченко