Справа № 541/784/23
Провадження № 2-о/541/37/2023
У Х В А Л А

20 березня 2023 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, -

установив:

15 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою.

В обґрунтування заяви, зазначив, що по АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий є особою з інвалідністю І групи. Будь-яких психічних розладів здоров`я особа не має. Дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 являється двоюрідною бабусею заявнику. Виходячи з даного факту заявник вважає себе родичем ОСОБА_2 . Вказує, що ОСОБА_2 потребує стороннього догляду, який заявник, у разі задоволення заяви, міг би надавати постійно.

Надаючи оцінку доводам заявника , викладеним у заяві та долученим письмовим доказам, суд наголошує наступне.

За змістом п.1 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

При цьому, згідно ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У відповідності до ч.3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Заявник, не являється родичем ОСОБА_2 , в силу відсутності кровної спорідненості. Окрім того, він не являється і членом сім`ї ОСОБА_2 , так як по день подачі заяви постійно проживав у м. Києві, де фактично продовжує навчання та працює. Будь-яких доказів, які б підтверджували належність особи заявника до переліку осіб, які наділені правом ініціювати визнання особи недієздатним, до заяви не долучено та об`єктивно не прослідковується.

Крім цього, за змістом ч.3 ст. 297 ЦК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Тобто, можливість визнання особи недієздатною пов`язується виключно з погіршенням психічного здоров`я, внаслідок чого особа не може значення своїх дій та/ або ж ними керувати.

Заявник в свою чергу, достеменно будучи обізнаним, що ОСОБА_2 не має жодних психічних розладів, про шо наголошує суду в своїй заяві, подає до суду завідомо для нього безпідставну заяву.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначена презумпція психічного здоров`я, суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Навіть сама відсутність обґрунтованого припущення про порушення психічного здоров`я перешкоджає здійсненню інших необхідних процесуальних дій, яких вимагає Глава 2 Розділу IV ЦПК України, зокрема призначенню та проведенню судово-психіатричної експертизи.

Вищенаведене свідчить про відсутність процесуальних підстав для звернення до суду.

Ініціювання судового розгляду про визнання особи недієздатною відносно завідомо, для заявника, психічно здорової особи суперечить меті та завданням цивільного судочинства, а тому судом сприймається як зловживання своїми процесуальними правами.

У відповідності до ст.2. ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема, є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

У відповідності до ч.5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Так, стаття 44 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову.

У відповідності до ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З огляду на виявлення факту зловживання заявником своїми процесуальними правами, вважаю за необхідне повернути заяву ОСОБА_1 , при цьому, роз`яснивши, заявнику право повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 2,12,44, 293, 294, 296 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки відносно ОСОБА_2 повернути заявнику у зв`язку зі зловживанням процесуальними правами.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: О. А. Городівський