Справа № 953/7430/22
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2023 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Колесник С.А.,
за участю секретаря судового засідання Півоваровій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 953/7430/22 за позовною заявою Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за договором оренди,-
Так, обладнання, за актом передачі обладнання у тимчасове користування від 08.04.2021 року було повернуто 08.06.2021 року, про що було складено відповідний акт повернення обладнання з тимчасового користування від 08.06.2021 року, термін оренди склав 60 діб. Обладнання, за актом передачі обладнання у тимчасове користування від 07.04.2021 року було частково повернуто 07.06.2021 року, про що було складено відповідний акт часткового повернення обладнання з тимчасового користування від 07.06.2021 року, термін оренди склав 60 діб. Орендар свого обов`язку щодо сплати орендної плати за користування частиною неповернутого майна не виконує та не вносить плату за користування майном, що є підставою для розірвання договору оренди та повернення майна Орендодавцеві.
24.11.2022 р., в порядку застосування умов Договору на адресу Орендаря було направлено повідомлення (вимогу) за договором оренди з вимогами негайно повернути обладнання та погасити заборгованість по орендній платі, однак вимога була залишена без реагування.
Станом на 11.11.2022 р., розмір заборгованості перед Позивачем за Договором оренди №А00108460 від 05.04.2021 року становить 70 735,56 грн.
Крім того, відповідно до п.6.2.8 договору, Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцеві за відповідним Актом передачі обладнання з тимчасового користування в комплектному і технічно справному стані після закінчення терміну оренди або протягом 2-х діб з моменту отримання вимоги від Орендодавця. Відповідно до п. 4.4. договору оренди №А00108460 від 05.04.2021 року ..... У випадку не повернення обладнання у зв`язку із закінченням терміну оренди в дводенний строк, Орендодавець має право самостійно забрати обладнання за адресою його розташування...... або Орендодавець має право відмовитися від прийняття обладнання, про що зобов`язаний сповістити Орендаря (в т.ч. в телефонному режимі або за допомогою електронної пошти). Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати Орендодавцеві збитки (вартість обладнання) протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або отримання письмового повідомлення про відмові від прийняття обладнання». 24.11.2022 року Позивач направив на адресу Відповідача лист-вимогу щодо повернення обладнання, а у разі не повернення обладнання Орендодавець відмовляється від прийняття обладнання, а Орендар зобов`язаний сплатити його вартість у зв`язку з відмовою від прийняття обладнання. До теперішнього часу орендоване обладнання, у зв`язку із закінченням строку оренди та направлення вимоги про повернення обладнання, Відповідачем не повернуто та не сплачена його вартість.
Отже, Відповідач свої обов`язки передбачені п.6.2.8 договору, відносно повернення орендованого обладнання, у повному обсязі не виконав.
Свої обов`язки Орендодавець ФОП ОСОБА_1 , відповідно до умов договору оренди, виконала у повному обсязі письмово повідомила Орендаря, що у разі не повернення обладнання протягом 7 днів з моменту отримання листа, Позивач відмовляється від прийняття орендованого обладнання, а ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити його вартість у розмірі 15 960,00 грн. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, на момент пред`явлення цього позову орендоване обладнання не повернуто та не сплачена його вартість.
Отже, Відповідач зобов`язаний сплатити на користь Позивача вартість не повернутого орендованого обладнання, у розмірі 15 960,00 грн.
Також позивач зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить: суму судового збору за подання позовної заяви у розмірі 992 грн. 40 коп., та судових витрат Позивача на професійну правничу допомогу, яка попередньо становить 5000 грн 00 коп., а загалом 5992 грн. 40 коп.
У зв`язку з викладеним представник позивача звернулась до суду з даним позовом.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.
Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
На виконання вказаних вимог, судом було сформовано запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача у справі та 22.12.2022 отримано відповідну довідку.
Ухвалою суду від 22.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просили справу розглядати за їх відсутності та у разі неявки відповідача розглядати справу з винесенням заочного рішення (а.с.1-10).
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с.45-47,51,54), відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Частиною 1 ст. 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Відповідно до ухвали суду від 16.03.2023, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлялись про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачів та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
05 квітня 2021 року року між ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) було укладено Договір оренди №А00108460 (далі - Договір), за яким, Орендодавець надає Орендатору у тимчасове платне користування обладнання, а Орендар зобов`язується прийняти обладнання та сплачувати Орендодавцю оренду плату та, по закінченню терміну оренди, повернути йому обладнання на умовах визначених даним договором (а.с.22).
Згідно копії прибутково касового ордеру № 3 291 від 05.04.2021 від ОСОБА_2 прийнято 2 700,00 грн. за договором оренди №А00108460 від 05.04.2021 (а.с. 25).
ФОП ОСОБА_1 було прийнято від ОСОБА_2 за договором оренди №А00108460 від 05.04.2021 згідно копії прибутково касового ордеру № 3 377 від 07.04.2021 року суму у розмірі 210,00 грн (а.с.25), згідно копії прибутково касового ордеру № 3 431 від 08.04.2021 року - 1420,00 грн (а.с.25 зворотній бік).
Відповідно до акту часткового повернення обладнання з тимчасового користування від 07.06.2021 року, було частково повернуто обладнання за актом передачі обладнання від 07.04.2021 за договором оренди №А00108460 від 05.04.2021, термін оренди склав 60 діб (а.с.24).
Вартість не повернутого орендованого обладнання згідно рахунку № 595 від 19.07.2021 року за договором №А00108460 від 05.04.2021 складає 15 960,00 грн (а.с.26).
Згідно копії прибутково касового ордеру № 8 781 від 22.06.2021 від ОСОБА_2 прийнято 1590,00 грн за договором оренди №А00108460 від 05.04.2021 (а.с.25 зворотній бік).
24.11.2022. на адресу відповідача було направлено лист-вимогу, щодо сплати заборгованості за договором оренди та повернення обладнання (а.с. 16-18).
У визначений у договорі строк, відповідач свого зобов`язання належним чином не виконав. Свої зобов`язання відповідач не виконав і на час розгляду справи.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Уклавши зазначений договір оренди, на умовах, викладених у ньому, Відповідач засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Згідно ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).
За приписами ч. ч. 1, 3, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ч. 1 ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (статті 391 ЦК України).
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Орендарем зазначені у договорі оренди зобов`язання щодо сплати вартості оренди орендованого обладнання відповідно до умов договору, не виконані.
В силу ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
Оскільки неустойка, заявлена на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення і не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою ст. 549 ЦК України та ст.230 ГК України, до якої застосовуються положення ст. 551 ЦК України, то до неустойки у розмірі подвійної орендної плати, передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України, приписи ст. 551 ЦК України щодо можливості зменшення її розміру не застосовуються. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від №914/730/17 від 29.03.2018 р. та № 924/80/19 від 30.10.2019 р., №924/599/19 від 07.04.2020 р.
За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Керуючись п. 1 ст. 764 ЦК України, п.8.1. Договору, оскільки орендар продовжує користуватись майном, останній зобов`язаний відшкодувати Орендодавцеві вартість оренди за весь період до моменту фактичного повернення обладнання та штрафні санкції.
Суду надано розрахунки суми заборгованості по орендній платі, суми неустойки та вартість не повернутого обладнання, так загальна сума заборгованості складає 86 695,56 грн з яких:
9 080,00 грн. сума заборгованості по орендній платі згідно Акту передачі обладнання у тимчасове користування від 07.04.2021р. за період з 07.04.2021р. по 07.06.2021р. (60 діб х 130,00 грн/доба) = 7 800,00 грн. та Акту передачі обладнання у тимчасове користування від 08.04.2021 р. за період з 08.04.2021 р. по 08.06.2021 р. (60 діб х 70,00 грн/доба) = 4 200,00 грн., з урахуванням сум часткової сплати: 05.04.2021р. 700,00 грн. (2700,00 грн. 2000,00 грн. (гарантійний платіж), 07.04.2021 р. 210,00 грн.; 08.04.2021 р. 420,00 грн. ( 1420,00 грн. 1000,00 грн. (гарантійний платіж), 22.06.2021 р.- 1590,00 грн. = 9080,00 грн.;
18 340,00 грн. сума неустойки за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, зазначеного в Акті прийому-передачі від 07.04.2021р. за період з 15.04.2021р по 07.06.2021р. (53 доби х 130/доба х 2) гарантійний платіж 2000 грн. . (на підставі п. 3.3.1. Договору); з урахуванням п. 7.2. Договору = 11 780,00 грн. та сума неустойки за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, зазначеного в Акті прийому-передачі від 08.04.2021р. за період з 15.04.2021р. по 08.06.2021р. (54 доби х 70/доба х 2) гарантійний платіж 1000 грн. .(на підставі п. 3.3.1. Договору); з урахуванням п. 7.2. Договору = 6 560,00 грн.;
21 657,78 грн. сума заборгованості по орендній платі згідно Акту передачі обладнання у тимчасове користування від 07.04.2021р., з урахуванням вартості неповернутого обладнання в розмірі 15 960,00 грн. згідно Акту часткового повернення обладнання від 07.06.2021 р. обладнання за період з 08.06.2021р. по 11.11.2022р. (522 доби), розрахунок вартості оренди обладнання вартістю 15 960,00 грн.: 130 грн.доба/вартість оренди/49 875,28 грн. загальна вартість обладнання х 100 = 0,26%; 15 960,00 грн. х 0,26%= 41,49 грн./доба; 2) вартість оренди 522 доби х 41,49 грн. = 21 657,78 грн.;
21 657,78 грн. сума неустойки за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, за період з 08.06.2021р. по 24.02.2022р. (дата початку агресії РФ та повномасштабного вторгнення на територію України, в зв`язку з чим позивачем не нараховувалась неустойка)(261 доби х 41,49/доба х 2); з урахуванням п. 7.2. Договору = 21 657,78 грн.;
15 960,00 грн. вартість не повернутого орендованого обладнання згідно рахунку № 595 від 19.07.2021 року (а.с.8-9).
На підставі викладеного, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 86 695 гривень 56 коп, з яких 30 737 грн. 78 коп. - сума заборгованості по орендній платі, 15 960 грн. та 43 315 грн. 56 коп. - суму неустойки.
Крім того, суд зазначає наступне судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Частинами 1, 2 ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Разом з тим, частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
25.10.2022 позивач уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Мотальовою-Кравець Валерією Юріївною, відповідно до якого гонорар за послуги щодо надання правової допомоги складає 5000 грн.(а.с.19). Окрім цього до суду надано акт-прийому передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 25.10.2022 та детальний опис робіт, якими підтверджується вартість наданих послуг, а саме 5000 грн. (а.с.21).
ФОП ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_3 вартість наданих послуг у розмірі 5000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №340 від 07.11.2022 (а.с.28)
Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Також, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений за подачу позовної заяви судовий збір в розмірі 992,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №306 від 1 липня 2022 року (а.с.12).
На підставі ст. ст. 11, 509, 526, 551, 610-612 625, 626-628, 762, 764, 782, 785 ЦК України, керуючись ст. ст. 12,13,81,141, 259,263, 267, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) заборгованість у розмірі 86 695 (вісімдесят шість тисяч шістсот дев`яносто п`ять) гривень 56 коп, з яких 30 737 (тридцять тисяч сімсот тридцять сім) грн. 78 коп - сума заборгованості по орендній платі, 15 960 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. та 43 315 (сорок три тисячі триста п`ятнадцять) грн. 56 коп. - суму неустойки.
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривні.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Фізична особа підприємець ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено та підписано 16.03.2023.
Суддя Колесник С.А.