Провадження № 2/554/2373/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді: Сініцина Е.М.

за участю секретаря: Леуської Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Петренко Оксани Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Петренко Оксана Василівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), у якій просить розірвати шлюб, актовий запис №146 від 30.08.2014 року та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог в частині розірвання шлюбу посилається на те, що 30 серпня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстрований Фрунзенським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом №146.

Підставами для розірвання шлюбу являються ті обставини, що у подружжя різні характери, різні інтереси та погляди на життя, ніяких почуттів один до одного між ними не існує. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб носить виключно формальний характер. Із серпня 2020 року сторони не проживають разом.

Враховуючи викладене, позивачка звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу.

Крім того, позивачкою зазначена вимога про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4600 гривень 00 копійок, щомісячно з щорічною індексацією вказаної суми відповідно до закону, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування зазначених вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Позовних вимог про визначення місця проживання дитини не заявлено.

Судові витрати позивачка просила стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 24.01.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням всіх учасників справи.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, направили до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує, визнає обставини викладені в позовній заяві, згоден на розірвання шлюбу і стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 4600,00 гривень, відзив надавати не бажає, просив справу розглядати без його участі.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Шлюб між сторонами зареєстровано 30 серпня жовтня 2014 року у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №146, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Позивачка вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо з серпня 2020 року, дитина від шлюбу малолітній ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю.

Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Положенням ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що позивачка подала позов до суду та наполягає на розірванні шлюбу, в достатній мірі обґрунтувала позовні вимоги, а відповідач не заперечує проти позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів, суд приходить до наступного висновку.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , що видане Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблене відповідний запис №68, підтверджується що батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Сторонами не оспорювалось, що дитина проживає та знаходиться на утримання матері ОСОБА_1 .

В ч.1 ст.82 ЦПК України закріплено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд вважає встановленим факт проживання дитини з матір`ю та знаходження її на утримання матері.

Згідно до положень ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 1, 2 ст. 181 СК України).

Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2).

Відповідно до вищенаведених вимог закону, враховуючи вік дитини та погодження відповідача з сумою стягнення з нього аліментів у розмірі 4600,00 гривень, суд прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення із відповідача аліментів на утримання сина у визначеному позивачкою розмірі, щомісячно, з щорічною індексацією розміру аліментів, з дати подачі позову до суду - 11 жовтня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 сплатила судовий збір за вимоги про розірвання шлюбу у розмірі 992,40 гривень, а за подання позовних вимог про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 гривень, а також на користь держави, до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст.3,10,110,112,180,182,185,191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12,13,81,82,141,263-265,430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Розірвати шлюб укладений 30 серпня 2014 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м. Харкова та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою м. Харкова, дошлюбне прізвище якої ОСОБА_5 , зареєстрований у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №146.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 4 600,00 (чотири тисячі шістсот гривень 00 копійок), щомісячно, з щорічною індексацією розміру аліментів, починаючи з 11 жовтня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 992,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави, до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Згідно зі ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Е.М. Сініцин.