Справа № 462/4921/22
Провадження № 2/444/199/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

15 березня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів за прострочення грошового зобов`язання з відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів за прострочення грошового зобов`язання з відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи.

06.12.2022 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач мотивував свої вимоги наступним. Відповідач вбив її сина, 12 червня 2015 року Галицький районний суд м. Львова постановив обвинувальний вирок, стягнув з ОСОБА_2 на її користь 243 242, 14 грн. 20 травня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова ухвалив рішення у справі № 462/8088/19 за її позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи та стягнув з ОСОБА_2 на мою користь 144 114,90 грн. за період з 27.11.2015 року по 30.11.2019 року. Проте, ОСОБА_2 досі не виплатив свого боргу. Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 94 986,08 грн., як інфляційні втрати та три відсотки річних.

Відповідач не подав відзив на позов.

Позивач у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, про причин неявки суду не повідомив, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча повідомлявся про час та місце його проведення, про причин неявки суду не повідомив.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено усі письмові докази.

З копії рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20.05.2020 року вбачається, що судом вирішено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи задовольнити частково та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 144114 (сто сорок чотири тисячі сто чотирнадцять) грн. 90 коп. Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 12.06.2015 р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та обрано покарання, на підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно обрано покарання ОСОБА_2 15 років позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43242,14 грн. матеріальної шкоди та 200000 грн. моральної шкоди.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст. 82 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування, передбачені цією статтею, входять до складу грошового зобов`язання і за своєю правовою природою є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення такого зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні майнових втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Для цілей цієї статті грошовим вважається зобов`язання, виражене у грошових одиницях, тобто будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати, у тому числі судове рішення про стягнення заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, наявність судового рішення про стягнення коштів, яке боржник не виконав, є підставою для стягнення з нього на користь кредитора сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення виконання такого рішення (постанова Львівського апеляційного суду від № 462/8088/19).

Суду не надано достатніх належних та допустимих доказів того, що відповідачем позивачу відшкодовано суму шкоди, що була стягнута з нього вироком Галицького районного суду м. Львова від 12.06.2015 року.

Позивач просить стягнути з відповідача в його користь суми, передбачені статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме за період з 01.12.2019 року по 31.08.2022 року в розмірі 74918,58 грн. інфляційного збільшення боргу та 20067,50 грн. як 3 % річних.

За таких обставин, враховуючи викладене вище та наявність судового рішення про стягнення коштів, яке відповідач як боржник не виконав, що є підставою для стягнення з нього на користь позивача-кредитора сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення виконання такого рішення, позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача необхідно стягнути 992 грн. 40 коп. судового збору.

Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає.

Керуючись статтями 1166, 1167 ЦК України, статтями 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) кошти в сумі 94 986,08 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий Оприск З. Л.