справа № 361/3472/22
провадження № 2/361/1248/23
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Панек А.С., Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2019 року, що стягуються з ОСОБА_2 на її користь на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, із щорічною індексацією відповідно до закону, на частку заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначала, що згідно із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2019 року, ухваленим у цивільній справі № 361/1700/19, на її користь з відповідача стягуються аліменти на їхнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, із індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів вона пред`являла до відділу державної виконавчої служби, проте згодом забрала його, оскільки відповідач продовжував сплачувати аліменти на сина ОСОБА_4 у добровільному порядку шляхом перерахування щомісячно коштів у розмірі 2000 грн. на її картковий рахунок. Проте, на теперішній час змінився її (позивача) матеріальний стан. Підвищилися ціни на продукти харчування, одяг, ліки. Син росте, розвивається, що потребує постійних витрат на дитину на одяг, взуття, харчування, розвиток та навчання дитини. Вказана вище сума аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. не відповідає дійсним витратам на дитину, індексацію аліментів відповідач жодного разу самостійно не проводив.

Матеріальний стан відповідача теж змінився. На час розгляду справи про стягнення аліментів ОСОБА_2 працював на випробувальному терміні. Зараз він працевлаштуваний офіційного, отримує стабільний дохід у більшому розмірі, тому є підстави для зміни способу стягнення аліментів із твердої грошової суми в розмірі 2000 грн., щомісячно, на частку його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, який є значно більшим.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, у якому зазначав, що позов він не визнає, проти зміни способу стягнення аліментів заперечує, оскільки СК України передбачає підстави зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом стягнення. На момент ухвалення судом 13 вересня 2019 року рішення у цивільній справі № 361/1700/19 про стягнення з нього аліментів на сина ОСОБА_4 , він півроку, з 05 квітня 2019 року, офіційно уже працював у Центральному міжрегіональному управлінні Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на посаді головного спеціаліста, його дохід, посада та місце роботи не змінилися, його посадовий оклад становить 5800 грн. із надбавками, дані обставини, на його думку, не можуть бути підставою для зміни способу стягнення аліментів.

Визначений рішенням суду від 13 вересня 2019 року розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації та не є меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зміна способу стягнення аліментів на дитину не вплине на збільшення їх розміру.

Оскільки позивач ОСОБА_1 забрала виконавчий лист з відділу державної виконавчої служби, він добровільно сплачував аліменти на сина шляхом перерахування коштів у розмірі по 2000 грн. щомісячно на банківську картку позивача. Протягом останніх кількох місяців сплачує по 2500 грн. у місяць Ситуація в країні та суттєве підвищення цін на продукти та інші товари вплинуло на збільшення витрат кожного. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ліщук О.В. у судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у суді позов не визнав, проти позову заперечував, вказуючи на відсутність передбачених законом правових підстав для зміни способу стягнення визначених рішенням суду аліментів на дитину. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2019 року, ухваленим у цивільній справі № 361/1700/19, шлюб між сторонами, укладений 11 листопада 2016 року, розірвано. Також цим рішенням суду стягнуто із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на їхнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, із щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з 17 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на дружину в розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення сином сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із постанови Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12 лютого 2021 року вбачається, що за заявою ОСОБА_1 стягувачу було повернуто виконавчий лист № 361/1700/19, виданий 25 жовтня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на сина ОСОБА_4 у розмірі 2000 грн.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ст. 8 Закону України Про охорону дитинства встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок по утриманню батьками дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо утримання дитини (ст. 141 СК України).

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набрав чинності 08 липня 2017 року, було внесено зміни до Сімейного кодексу України, зокрема, ч. 3 ст. 181 СК України викладено в наступній редакції.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За змістом ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) та зміна визначеного раніше розміру аліментів (ч. 1 ст. 192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне й зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених вище положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Позивач ОСОБА_1 заявила вимогу про зміну способу стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на сина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначеного рішенням суду у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., на частку заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що матеріальне становище відповідача змінилося, він офіційно працевлаштований, у зв`язку зі зростанням цін, визначений рішенням суду розмір аліментів на дитину матеріальних витрат на сина не забезпечує, цієї суми аліментів недостатньо. Змінилося і її матеріальне становище.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_2 посилався на те, що при ухваленні судом рішення про стягнення з нього на користь позивача ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі він був офіційно працевлаштований та його матеріальне становище з того часу жодним чином не змінилося.

Зі змісту рішення суду від 13 вересня 2019 року у справі № 361/1700/19 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 отримує стабільний регулярний дохід близько 4500-5000 грн.

Згідно із довідками про доходи № 118 від 25 листопада 2022 року та № 58 від 18 травня 2023 року, виданими Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, загальна сума доходів ОСОБА_2 за винятком утримань та аліментів за період із січня по жовтень 2022 року за десять місяців становить 138840 грн. 20 коп., за період з грудня 2022 року по травень 2023 року за шість місяцівскладає 136438 грн. 64 коп.

Із зазначених довідок вбачається, що середньомісячний дохід ОСОБА_2 за період із січня по жовтень 2022 року становив 13884 грн. 02 коп., за період з грудня 2022 року по травень 2023 року складає 22739 грн. 77 коп., що свідчить про покращення матеріального становища платника аліментів і збільшення його доходу та відповідно можливість збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на сина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пленум Верховного Суду України у п. п. 17, 23 постанови № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19 зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

За змістом ч. ч. 8, 9, 10 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи передбачене законом право одержувача аліментів на зміну способу їх стягнення, зокрема, із твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) платника аліментів, покращення майнового стану платника аліментів, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Зміна способу стягнення аліментів зазначеним шляхом буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин, зокрема, збільшенню розміру аліментів на дитину, засадам справедливості, добросовісності та розумності, оскільки визначений судом розмір аліментів для сплати в розмірі 2000 грн. є недостатнім для утримання сина сторін, який проживає разом із матір`ю.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються.

Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 259, 263 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2019 року у цивільній справі № 361/1700/19, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.