ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/140/23 Справа № 206/64/22 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К.С. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
03 березня 2023 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,
розглянувши без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 206/64/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середньої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи, -
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом (а.с. 1-4).
Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 22 квітня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця», про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середньої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи - відмовлено в повному обсязі (а.с. 74-79).

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу (а.с. 87-88).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 22 квітня 2022 року - скасувати з ухваленням нового рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця», про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середньої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи - задовольнити частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ № 49 від 09 грудня 2021 року про відсторонення ОСОБА_1 від роботи.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період відсторонення від роботи з 09.12.2021 року по 20.01.2022 року у розмірі 18 624,48 грн.

В частині стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу - відмовлено в повному обсязі.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 969,60 грн (а.с. 120-134).

У лютому 2023 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 безпосередньо до суду апеляційної інстанції надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі.

Заява обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення яким позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за період відсторонення від роботи розглянуто та стягнуто за період з 09.12.2021 року по 20.01.2022 року, в той час, як позивач просила до часу фактичного виконання рішення суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи за відсутності учасників справи, що не перешкоджає її розгляду, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її задоволення, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.10.2022 року позовну вимогу ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця», про стягнення середньої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи задоволено та стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період відсторонення від роботи з 09.12.2021 року по 20.01.2022 року у розмірі 18 624,48 грн.

Разом з тим, як видно з прохальної частини позову ОСОБА_1 остання просила суд стягнути середню заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи з 09.12.2021 року до часу фактичного виконання судового рішення, тобто по день ухвалення рішення у справі.

Таким чином, колегією суддів розглянуто позовну вимогу позивача про стягнення середньої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи не в повному обсязі.

Відповідно до частин першої та другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати.

Пунктом 2 Порядку № 100 передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати (пункт 5 Порядку № 100).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Пунктом 10 Порядку № 100, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів). У разі зміни тарифної ставки (посадового окладу) працівникові у зв`язку з присвоєнням вищого розряду, переведенням на іншу вищеоплачувану роботу (посаду) тощо таке коригування середньої заробітної плати не провадиться. Працівникам бюджетних установ і організацій, яким відповідно до законів України щомісячно перераховуються посадові оклади (ставки) до рівня не нижчого середньої (подвійної) заробітної плати в промисловості (народному господарстві), розрахунки виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати, можуть провадитися, якщо не передбачено у колективному договорі, виходячи з посадового окладу (ставки) того місяця, в якому відбулася подія, пов`язана з відповідними виплатами, з урахуванням постійних доплат і надбавок.

Тлумачення частини другої статті 235 КЗпП, пункту 10 Порядку, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, свідчить, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, і законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.10.2022 року стягнуто середній заробіток за період відсторонення від роботи з 09.12.2021 року по 20.01.2022 року у розмірі 18 624,48 грн.

Відповідно до наказу № 8 від 28.02.2022 року начальника дирекції Виробничого структурного підрозділу «Дніпровської Дирекції» Філії «Центру будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», на підставі наказу МОЗ України № 380 від 25.02.2022 року, ОСОБА_1 допущено до роботи до завершення воєнного стану в Україні з 28.02.2022 року на підставі зупинення дії наказу МОЗ України № 2153 від 04.10.2021 року (а.с. 70).

Таким чином, підлягає стягненню середній заробіток за період відсторонення від роботи за період з 21.01.2022 року по 27.02.2022 року включно.

Згідно змісту постанови Дніпровського апеляційного суду від 13.10.2022 року встановлено, що середня заробітна плата складає 665,16 грн.

Період за який підлягає розрахунок середній заробіток за період відсторонення від роботи становить з 21.01.2022 року по 27.02.2022 року включно. Кількість робочих днів за цей період становить 26 робочих днів.

Враховуючи вказане вище, розмір середньої заробітної плати за час незаконного відсторонення позивача від роботи за період з 21.01.2022 року по 27.02.2022 року включно складає 17 294,16 грн (665,16 грн - середньоденна заробітна плата х 26 робочих дня).

Колегія суддів приходить до висновку про те, що оскільки право позивача на працю з відповідною оплатою було безпідставно порушене відповідачем шляхом видання незаконного наказу від 09.12.2021 року № 49 про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати, тому в даному випадку ефективним способом порушеного права буде стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за нерозглянутий апеляційним судом період, а саме з 21.01.2022 року по 27.02.2022 року включно (враховуючи допущення позивача до роботи з 28.02.2022 року) у розмірі 17 294,16 грн.

Керуючись ст. 270, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити в повному обсязі.

Ухвалити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середньої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи додаткову постанову.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період відсторонення від роботи з 21.01.2022 року по 27.02.2022 року включно у розмірі 17 294,16 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова