Справа № 706/1058/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2023 року Христинівський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання - Самсоненко А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Христинівці Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Христинівської міської ради Уманського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом, право власності на домоволодіння в АДРЕСА_1 , яке складається з: «А» - житлового будинку загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею 29,08 кв.м.; господарських будівель та споруд: літня кухня «Б», сараї «В», «Г»., «Д», «Е», вбиральня «Ж», погріб «З», огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яка складається в тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності нерухомого майна спадкодавцю, 10.02.2022 приватним нотаріусом Уманського РНО Черкаської області Осикою Л.М. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Після смерті ОСОБА_3 також спадкоємцем першої черги за законом є її брат ОСОБА_2 , який відмовився на її користь від отримання у спадок домоволодіння.
Ухвалою суду від 15.12.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_1 . Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 05.01.2023 залучено до участі у цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 31.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі та ухвалити заочне рішення.
Представник відповідача Христинівської міської ради Уманського району Черкаської області, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов задовольнити.
Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню на підставі наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 91 роки в селі Зоряне, Христинівський район, Черкаська область померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 16.06.2021 року.
На випадок своєї смерті, ОСОБА_3 будь - яких розпоряджень щодо свого майна не робила.
Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складалась в тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є діти спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса із відповідними заявами про прийняття спадщини за законом після смерті матері, що підтверджується заявами, зареєстрованими 29.11.2021 приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Осикою Л.М.
Відповідно до договору про поділ спадщини від 02.02.2022 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідченого приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Осикою Л.М. та зареєстрованого в реєстрі під №145, у спадщину до ОСОБА_1 переходить: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 2,5527 га, яка розташована на території Зорянської сільської ради, Христинівського району, Черкаської області; недоотримана пенсія. У спадщину до ОСОБА_2 переходить: земельна ділянка площею 2,5578 га, яка розташована на території Зорянської сільської ради, Христинівського району, Черкаської області.
10.02.2022 на ім`я позивача ОСОБА_1 приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Осикою Л.М. видані свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа № 246 за 2021 рік, зареєстровано в реєстрі за №№ 233,235). Спадкове майно, на яке видані зазначені свідоцтва, складається з недоотриманої пенсії спадкодавця, загальною сумою в 3553,09 грн. та з земельної ділянки площею: 2,5527га, розташованої на території Зорянської сільської ради Христинівського району Черкаської області.
10.02.2022 на ім`я ОСОБА_2 приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Осикою Л.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом (спадкова справа № 246 за 2021 рік, зареєстровано в реєстрі за № 237). Спадкове майно, на яке видано зазначене свідоцтво, складається з земельної ділянки площею: 2,5578га, розташованої на території Зорянської сільської ради Христинівського району Черкаської області.
На заяву ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Осикою Л.М. постановою від 10.02.2022 за № 55/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 через відсутність правовстановлюючих документів, щодо належності нерухомого майна спадкодавцю.
Відповідно до довідок №189 від 22.11.2021, №190 від 22.11.2021, №69 від 14.04.2022, виданої виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Уманського району Черкаської області, за померлою ОСОБА_3 рахується житловий будинок в АДРЕСА_1 , в якому вона була постійно зареєстрована та проживала на день смерті. Як на день смерті так і по даний час, крім неї в будинку ніхто не зареєстрований і не проживає. Довідка видана на підставі погосподарської книги, що ведеться за даними паспортів під час реєстрації та зняття з реєстрації, реєстрації народження та реєстрації смерті громадян.
Відповідно до довідки №553 від 22.12.2021, виданої КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 в АДРЕСА_1 у Христинівському відділку КП «Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації» об`єктів нерухомого майна не зареєстровано. Інвентарна справа №89. Інвентаризація проводилась станом на 05.07.2013.
Згідно технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 05.07.2013 Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», житловий будинок споруджений у 1966 року та складається з: «А1»- житловий будинок, «З» - погріб з шийкою, «а» - веранда, «Б» - літня кухня, «В» - сарай, «Г»- сарай, «Д» - сарай, «Е» - сарай, «Ж» - убиральня, №1-огорожа, №2-ворота, «3 хвіртка, №4 - колодязь питний 1/2.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
У судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по-господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Так, 5 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року N 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.
З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»).
Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті (ст.1217, 1218 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
За положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.
За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Оскільки позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , але оформити право на спадковий житловий будинок не може через відсутність у неї правовстановлюючого документа щодо належності житлового будинку спадкодавцю, тому необхідно визнати за позивачем право власності на зазначений вище житловий будинок.
Керуючись ст.10,12,13,81,89,263-265,268,280 ЦПК України, суд,-
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 13.03.2023.
Суддя Т.М. Довготько