ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/34/23 Справа № 2-5144/06 Суддя у 1-й інстанції - Решетнік М.О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2006 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , правонаступником якої є ОСОБА_6 , до ОСОБА_7 про признання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2006 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання прав власності.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2006 року позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволено. Визнано договір купівлі-продажу від 20 липня 2006 року, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , квартири АДРЕСА_1 дійсним. Визнано право власності в рівних частках за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2008 року виправлено описку в рішенні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2006 року. Вказано, що предметом договору купівлі-продажу між сторонами, що визнано судом дійсним, а також про визнання за відповідачами права власності саме на квартиру АДРЕСА_2 та нежитлове приміщення АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_1 .

У червні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які не були залучені до участі у даній справі, подали апеляційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2006 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року апеляційну скаргу, подану ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , повернуто особам, які її подали.

Постановою Верховного Суду від 25 листопада 2020 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у розгляді справи, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи та не може братися до уваги.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 201/5161/19 (провадження № 61-11297св21), від 13 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц (провадження № 61-13912св20), від 29 червня 2021 року у справі № 201/751/14-ц (провадження № 61-1490св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 529/690/18 (провадження № 61-6006св21) та від 02 листопада 2021 року у справі № 314/5611/1 (провадження № 61-3829св21).

З огляду на викладене, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте, ухвалене судом рішення певним чином впливає на їх права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки заявника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на права та обов`язки заявника, - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на те, що ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_4 із 1980 року. У 2010 році нею отримано свідоцтво про право власності б/н, видане Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради. У житловому будинку АДРЕСА_5 всього сім квартир. У 2006 році чоловік на ім`я ОСОБА_8 самовільно знищив частину будинку, а саме квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , вирив котлован і розпочав самовільне будівництво триповерхової будівлі. Жодних правовстановлюючих документів на квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 чи земельну ділянку він не мав, дозволів на будівництво також. Самовільно побудована будівля впритул наближена до належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_6 , чим порушує інсоляцію та іонізацію квартири АДРЕСА_6 . 19 січня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання. Скаржники вважають, що оскаржуваним рішенням суду від 27 грудня 2006 року місцевим судом вирішено питання про їх права та законні інтереси.

Так, під час апеляційного розгляду даної справи, колегією суддів установлено, що позивач ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 11 січня 2021 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 88.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами у даній справі виник з приводу права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 та нежитлове приміщення АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_1 .

Оскаржуваним рішенням суду від 27 грудня 2006 року, з урахуванням ухвали суду від 02 вересня 2008 року про виправлення описки, визнано за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних долях право власності на квартиру АДРЕСА_2 та нежитлове приміщення АДРЕСА_7 .

Питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , яка з 20 січня 2010 року є власником квартири АДРЕСА_4 , оскаржуваним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2006 року, з урахуванням ухвали суду від 02 вересня 2008 року про виправлення описки, яким визнано за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних долях право власності на квартиру АДРЕСА_2 та нежитлове приміщення АДРЕСА_7 , а також питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 , з яким ОСОБА_1 19 січня 2016 року уклала договір довічного утримання, вказаним оскаржуваним рішенням суду не вирішувалося.

Інших підстав, які б вказували на те, що оскаржуваним рішенням суду від 27 грудня 2006 року порушуються права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які не є учасниками справи, в апеляційній скарзі не наведено.

При цьому, в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду відсутні висновки суду про права та обов`язки ОСОБА_1 й ОСОБА_2 та резолютивна частина рішення не містить прямих вказівок про їх права та обов`язки.

З огляду на викладене, доводи апелянтів не вказують на те, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про права та інтереси осіб, які звернулися із даною скаргою, тоді як наявність порушених прав є основною умовою для здійснення судового захисту та за відсутності яких захист не здійснюється.

У постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі №522/2736/16-ц (провадження №61-13633св21) зроблено висновок, що у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно з ч.2 ст.362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Виходячи із вищезазначеного, оскільки ухваленим у даній справі судовим рішенням не вирішувались питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , колегія суддів вважає, що провадження за їх апеляційною скаргою на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2006 року підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 362 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2006 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , правонаступником якої є ОСОБА_6 , до ОСОБА_7 про признання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова