г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4133/21
Номер провадження 2/213/36/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Мазуренка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гусарової О.С.,

за відсутності учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у спрощеному позовному провадженні цивільну справу №213/4133/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення часток у праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що їм на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 07.06.2000 на праві спільної сумісної власності належать кімнати 86,87,88 будинку АДРЕСА_1 , що становить 56/100 квартири. Інші 44/100 частин - кімнати 83,84,85 належать відповідачам. Однак у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень зазначене свідоцтво про право власності на житло не зареєстровано. У зв`язку з чим в 2021 році позивачі звернулись до державного реєстратора прав на нерухоме майно. Однак державним реєстратором їм було відмовлено у реєстрації їх часток, оскільки в свідоцтві про право власності не вказані долі співвласників. Просять визначити за ними 56/100 частки квартири, а відповідачам залишити 44/100 їх частки.

Позивачі в судове засідання не з`явились. Про дату та час розгляду справи повідомлялись судом своєчасно і належним чином.

Від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись судом своєчасно і належним чином. Відзиву на позов не надали.

Від відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_6 надійшли заяви, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог вони не заперечують, просять розглянути справу без їх участі.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

29 листопада 2021 року позов прийнято до розгляду суддею Князєвою Н.В., витребувано докази за клопотанням позивача.

14 липня 2022 року справу прийнято до свого провадження суддею Мазуренко В.В. та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 08 грудня 2022 року витребувані докази у справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

07 червня 2000 року органом приватизації - Закритим акціонерним товариством «Криворіжаглобуд», згідно з розпорядженням від 17.05.2000 №1419, видано свідоцтво №3419 про право власності на житло, а саме на кімнати № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 (а.с.5). ОСОБА_8 11 лютого 2017 року уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_10 (а.с.15).

У довідці КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 12.02.2021 вказано, що відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012, право власності на частку квартири (а саме кім.86, 87, 88) за адресою: АДРЕСА_3 (за правовстановлювальним документом АДРЕСА_4 ) зареєстроване на праві спільної сумісної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі №18ПВШ-229-10271 на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 виданого 07.06.2000 ЗАТ «Криворіжаглобуд» (а.с.3,7).

Із копії технічного паспорта на квартиру видно, що житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_5 складається з 6 кімнат житловою площею 73,2 кв.м., загальною площею 101,9 кв.м. (а.с.6).

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер запису 13319 в книзі: 23ПВШ-333 підтверджується, що квартира АДРЕСА_6 належить на праві приватної спільної часткової власності: ОСОБА_11 -14/100 частки, ОСОБА_4 15/100 частки, ОСОБА_5 15/100 частки. Згідно примітки у витягу зазначено, що 44/100 частини квартири АДРЕСА_7 складають кімнати №83,84,85 (а.с.4, 20). Право приватної спільної часткової власності за вказаними особами зареєстровано в КП «Криворізьке БТІ» ДОР на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_4 від 25.11.2009, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради згідно з розпорядженням І534 від 10.12.2007.

Рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №56762147 від 23.02.2021, державним реєстратором прав на нерухоме майно зупинено розгляд заяви, поданої ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна сумісна на кімнати, що розташовані: АДРЕСА_1 , кімнати 86,87,88 у зв`язку із тим, що документи подані не в повному обсязі, в тому числі договору про поділ спільного майна, договору про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду (а.с.8-9).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюються ЦК України.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічна норма закріплена в ст. 321 ЦК України та зазначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Зі змісту ст.357 ЦК видно, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Про це також зазначено в інформаційному листі ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013.

Відповідно до положень ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частинами 1, 2 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Судом встановлено, що сторонам по справі належить право власності на квартиру АДРЕСА_6 . При цьому, частки відповідачів у вказаній квартирі визначені та всього їм належить 44/100 частки квартири, що складають кімнати № НОМЕР_5 . Позивачі у справі позбавлені можливості вільно володіти та розпоряджатися своєю часткою в квартирі, оскільки така частка в правовстановлюючих документах не визначена.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Аналізуючи матеріали справи та враховуючи обставини справи, визнання відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 позовних вимог, суд приходить до висновку про доцільність визначення частки позивачів у праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_6 , а саме в розмірі 56/100 частки квартири, яку складають кімнати 86,87,88. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання про залишення за відповідачами 44/100 вказаної квартири суд не розглядає, оскільки зазначення такої вимоги в прохальній частині позову є безпідставним, так як право власності відповідачів на таку частку спільної квартири позивачі не оскаржують та така частка визначена правовстановлюючими документами.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 370, 372, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 49, 76-81, 89, 141, 223, 247 ч.2, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення часток у праві спільної сумісної власності задовольнити.

Визначити частку в праві спільної сумісної власності приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належитьОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 07.06.2000 ЗАТ «Криворіжаглобуд», 44/100 частки якої належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_4 від 25.11.2009, а саме за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 - 56/100 частки квартири АДРЕСА_6 , яку складають кімнати №86, 87, 88.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_8 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_8 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_8 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП не відомо, адреса: АДРЕСА_9 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП не відомо, адреса: АДРЕСА_10 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_11 .

Дата виготовлення повного тексту рішення 07 березня 2023 року.

Суддя В.В. Мазуренко