Справа № 308/9024/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 березня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Мацунич М.В., Джуга С.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 308/9024/22 (Головуючий: Іванов А.П.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2022 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, мотивуючи тим, що позивач з відповідачем перебували у громадському шлюбі з січня 2018 року по лютий 2022 року, і за цей період, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін по справі народився син, ОСОБА_3 .

Шлюбні відносини між подружжям припинено, сторони проживають окремо понад чотири місяці. Дитина проживає разом з матір`ю, окремо від відповідача, тягар утримання, виховання та піклування про сина лежить виключно на позивачці, так як відповідач самоусунувся від виховання дитини. Окрім цього позивачка зазначає, що дитина часто хворіє, що зумовлює додаткові витрати.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини, а саме сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 5 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 4000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.07.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 793 грн. 92 коп..

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 жовтня 2022 року змінити, визначивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд, визначаючи розмір аліментів, взяв до уваги не відомості про доходи відповідача, видатки, його матеріальний стан та наявність інших утриманців, що підтверджено належними та допустимими доказами, а усні заяви про розмір витрат позивачки на дитину. Вказує, що працює перукарем і для надання власних послуг користується робочим місцем на умовах суборенди, за що на час розгляду справи у суді першої інстанції сплачував 4 650,00 грн. і при цьому дохід є нестабільним та мінливим. Також відповідач є батьком ще двох малолітніх дітей від першого шлюбу доньок ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 і за договором, укладеним між відповідачем та матір`ю доньок, старша з доньок перебуває на повному утриманні відповідача по справі.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що позивач та відповідач у період з січня 2018 року по лютий 2022 року перебували у громадянському шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого записані позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 від 23 серпня 2019 року.

Згідно довідки виданої виконкомом Холмівської сільської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрований та проживає разом з мамою ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 .

Також матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком ще двох доньок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 02 серпня 2013 року та свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 25 жовтня 2016 року.

Між відповідачем ОСОБА_1 та його колишньою дружиною (матір`ю доньок) було укладено договір про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні, згідно якого старша донька ОСОБА_7 проживатиме з батьком на його повному утриманні.

З копії договору № 6 від 01.07.2022 суборенди нежитлового приміщення видно, що відповідач є перукарем та орендує салон краси. Вартість суборенди становить 4650 грн. на місяць.

Згідно довідки Пенсійного фонду України від 30.09.2022 відповідач усього за 2020 рік отримав 38615 грн. та 57784 грн. доходу.

Також позивачем, суду першої інстанції, надано Довідку психологічно-педагогічного центру від 17.10.2022 згідно якої, ОСОБА_4 , 2019 р.н. відвідує індивідуальні корекційно-розвивальні заняття з 01.03.2022 періодичністю у 2 рази на тиждень та консультативний огляд дитячого психіатра з якого вбачається, що дитина має розлад психологічного розвитку та потребує занять з логопедом та психологом, а також ліків.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , проте не згідна з визначеним судом розміром аліментів 4 000 грн.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1 стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що не відмовляється від виконання свого обов`язку утримувати сина, проте його матеріальне становище та власний дохід не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі, який визначено судом, а тому просить визначити розмір аліментів у сумі 2 000 грн. щомісячно.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2 100 грн., з 1 липня 2 201 грн., з 1 грудня 2 272 грн.

Рішення суду першої інстанції про стягнення аліментів у розмірі 4 000 грн. не може бути визнане достатньо обґрунтованим. Слід також зважати на необхідність за загальним правилом дотримання паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, якщо не встановлено і не доведено підстав для відступу від такого паритету. У свою чергу, суд першої інстанції належним чином не мотивував свого рішення, яким визначив щомісячне стягнення з відповідача на утримання малолітнього сина сторін такої суми аліментів.

Разом із цим, судом першої інстанції помилково взято до уваги, при визначенні розміру аліментів те, що син сторін потребує посиленого догляду та виховання, що наразі мінімізує її можливості працювати, а відтак в достатній мірі забезпечувати сина необхідним, оскільки наведен є підставою для звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, проте не береться до уваги при визначенні розміру аліментів.

Колегія суддів враховує те, що у відповідача на повному утриманні є ще одна дитина, але водночас враховує і те, що це не повинно позбавляти іншу дитину відповідача, а саме ОСОБА_3 , права на належний рівень життя, а тому рішення суду першої інстанції слід змінити відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі 3 000 щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 184, 192 СК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 жовтня 2022 року змінити, та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.07.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 березня 2023 року.

Головуючий

Судді: