РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/18530/21

Провадження № 22-з/4815/18/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Шимківа С. С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кхатер Фаді Еліас про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, стягнення судових витрат,

в с т а н о в и в :

В провадженні Рівненського апеляційного суду перебувала цивільна справа № 569/18530/21 за позовом за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, стягнення судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишено без задоволення, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2022 року залишено без зміни.

Представник ОСОБА_1 - адвоката Кхатер Фаді Еліас подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу. Заявником на її обґрунтування зазначено, що при ухваленні постанови Рівненським апеляційним судом не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, що їх поніс його довіритель в розмірі 9 500,00 грн., та додано необхідні підтверджуючі документи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, апеляційний суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша-друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) Розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Наведене правове обґрунтування надає можливість суду ефективно захистити порушені права заявника, забезпечити реалізацію принципу цивільного судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, але у порядку, передбаченому законом.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).

На підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу заявником додано: копію Договору про надання правової допомоги № 01-09-21 від 01.09.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Кхатер Фаді Еліас; копію доручення на виконання Договору № 01-09-21 від 01.09.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Кхатер Фаді Еліас; копію Додаткової угоди від 14.02.2023 року до Договору про надання правової допомоги № 01-09-21 від 01.09.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Кхатер Фаді Еліас; Додаток № 1 до Додаткової угоди від 14.02.2023 року до Договору про надання правової допомоги № 01-09-21 від 01.09.2021 року; рахунок-фактура № 569/18530/21-2 від 14.02.2023 року на суму 9 500,00 грн. - гонорар адвокату по наданню правничої допомоги у справі № 569/18530/21 в другій інстанції; Акт № ОУ-569/18530/21-2 надання послуг (здачі-прийняття робіт) від 14.02.2023 року - правнича допомога (в другій інстанції) вартістю 9 500,00 грн..

Заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу подана до Рівненського апеляційного суду 15 лютого 2023 року, тобто у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Таким чином, заявлений розмір витрат на правничу допомогу підтверджений належними і достовірними доказами, сплату яких ОСОБА_1 адвокату Кхатер Фаді Еліаспідтверджено належними доказами на суму 9 500,00 грн..

Разом з тим, оцінюючи надані заявником докази та беручи до уваги клопотання сторони відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, де Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» вказує на штучне завишення заявленої суми, апеляційний суд приходить до переконання про часткове стягнення витрат на оплату правничої допомоги.

Так, Європейський суд з прав людини основними критеріями судових витрат, що підлягають відшкодуванню, називає їх (а) фактичність, тобто їх реальне підтверджене здійснення, (б) неминучість, тобто відсутність альтернативних шляхів забезпечення такого ж захисту/представництва, і (в) обґрунтованість, тобто пропорційність вчинених дій до наявних завдань та отриманого результату й адекватність оголошеної ціни за виконану роботу. Такий погляд сформовано, зокрема, у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна та інші проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України».

Заявлені представником позивача вимоги про стягнення судових витрат на правничу допомогу, на думку апеляційного суду, не відповідають критеріям неминучості та обґрунтованості, оскільки викладені у додатку № 1 до додаткової угоди від 14 лютого 2023 року до договору № 01-09-21 про надання правничої допомоги види послуг (правової допомоги), наданої адвокатом, свідчать про штучне завищення суми витрат на правову допомогу.

Так, у додатку № 1 у п. 1 зазначено такий вид наданої послуги, як ознайомлення зі змістом апеляційної скарги, аналіз зазначених аргументів, ознайомлення з рішеннями Верховного Суду протягом 3 годин, а у п. 2 зазначено підготовку відзиву на апеляційну скаргу протягом 6 годин.

Окреме зазначення таких послуг свідчить про штучне конкретизування кожної дії, яка спрямована на досягнення однієї мети - представництво у цивільній справі щодо визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та судових витрат. Дії з ознайомлення зі змістом апеляційної скарги та підготовкою відзиву на апеляційну скаргу не підлягають розподіленню, адже вчиняються одночасно і у взаємозв`язку.

Вирішуючи питання питання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, суд враховує наступні обставини:

1) трудовий спір законодавчо віднесений до категорії справ незначної складності, а справа № 569/18530/21 була визнана судом малозначною, розглядалась в порядку спрощеного провадження;

2) представника ОСОБА_1 - адвокат Кхатер Ф. Е. брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, а тому був обізнаний з усіма аргументами та доказами, що містились у матеріалах справи. З огляду на це, ознайомлення зі змістом та доводами апеляційної скарги не потребувало від адвоката витрати часу такої тривалості, як зазначено в додатку № 1;

3) апеляційна скарга не містила посилань на нові докази, що не були предметом дослідження у справі в суді першої інстанції, а тому у адвоката не було потреби у дослідженні та вивченні доказів, що вимагали б від нього витрати часу;

4) посилання апелянта на судову практику Верховного Суду та власне копії рішень Верховного Суду, які додавались до апеляційної скарги, також містились в матеріалах справи під час розгляду в суді першої інстанції, зокрема, були надані стороною відповідача у додатку до заперечення на відповідь та до додаткових пояснень від 05.05.2022 року, тому також не потребували від адвоката ознайомлення протягом тривалого часу, оскільки він вже мав бути ознайомлений з цими висновками Верховного Суду під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якшо керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, е завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Такого висновку дійшов Верховний Суд 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19).

Отже, при визначенні суми відшкодування апеляційний суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За наведеного, апеляційний суд приходить до переконання про необхідність зменшення розміру витрат, понесених ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Кхатер Фаді Еліас при перегляді справи у суді апеляційної інстанції, до 5 000, 00 грн.

Керуючись ст. 141, 270, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кхатер Фаді Еліас про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, стягнення судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 березня 2023 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Шимків С. С.