Провадження № 2-п/522/3/23
УХВАЛА

04 травня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Сулими А.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи-1 Шепітька Г.І.,

представник третьої особи-2 в судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 22 березня 2021 року у справі № 522/21269/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_5 та Товариство з обмеженою відповідальністю «ВУЛФ-2018» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2021 у справі № 522/21269/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_5 та ТОВ «ВУЛФ-2018» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

У своїй заяві ОСОБА_3 просить суд поновити пропущений строк на подання даної заяви, скасувати зазначене заочне рішення суду та призначити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Заяву мотивовано тим, що вона не була належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, оскільки учасники справи ввели суд в оману щодо адреси її фактичного проживання або ж умисно не повідомили суд про вказану інформацію, а про існування даного судового процесу та ухвалення заочного рішення суду вона дізналася лише у жовтні 2021 року й 07.10.2021 отримала можливість ознайомитися з матеріалами справи та 13.10.2021 отримала копію заочного рішення у справі № 522/21269/18, що підтверджується її підписом в журналі видачі судових рішень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.11.2021 у задоволені заяви ОСОБА_3 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 22.03.2021 у справі № 522/21269/18 відмовлено. Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2021 у справі № 522/21269/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_5 та ТОВ «ВУЛФ-2018» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності повернути заявнику.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28.09.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08.11.2021 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

20.12.2022 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2021 у справі № 522/21269/18 прийнято до розгляду.

В судовому засіданні представник відповідача та представник третьої особи-1 просили суд задовольнити заяву про перегляд заочного рішення, а представник позивача заперечував проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення та заззначав, що відповідачу було відомо про розгляд даної справи, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи та заяви про перегляд заочного рішення, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2021 у справі № 522/21269/18 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_5 та ТОВ «ВУЛФ-2018» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Витребувано у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,80 грн і витрати на правову допомогу в сумі 8 000,00 грн, що разом складає 10 684,00 грн.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що заочне рішення у справі № 522/21269/18 ухвалене судом 22.03.2021, з матеріалами справи представник заявника ознайомився 07.10.2021, отримав копію заочного рішення 13.10.2021, а заяву про його перегляд направлено до суду 26.10.2021, яку отримано судом 27.10.2021.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області зареєстрованим місцем проживання заявника є: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 77).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. (п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України).

Судом встановлено, що вматеріалах справи містяться конверти та рекомендовані повідомлення, які підтверджують направлення судових повісток заявнику на адресу її зареєстрованого місця проживання та містять відмітки про їх отримання заявником (т. 1, а.с. 82, 83 та т. 2, а.с. 115), а також відмітки у яких зазначено про те, що адресат відсутній за даною адресою (т. 1, а.с. 95, 152, 204, 210).

Таким чином, твердження ОСОБА_3 про те, що вона не знала про існування даного судового процесу не відповідають дійсності.

Отже, заявнику було достеменно відомо про розгляд Приморським районним судом м. Одеси даної справи, де він є відповідачем, а тому він мав цікавитися ходом розгляду даної справи.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі.

Тому пропуск на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, яких особа, що звернулась з даною заявою, могла і повинна була уникнути при її подачі.

Суд у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007, рішення «Трух проти України» від 14.10.2003).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Подібний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, §§ 51 і 52, ECHR 2003-X) (§ 46 рішення від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип «res judicata», особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (§ 47 рішення від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13).

За змістом § 52 рішення від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення. За цих підстав ЄСПЛ постановив, що було допущено порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (§ 53 рішення).

Верховний Суд у постанові від 03.07.2019 у справі № 203/642/14-ц (де було ухвалено заочне рішення та ухвалою суду першої інстанції заяву про його перегляд було залишено без задоволення) зазначив, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

З урахуванням вище викладеного, у даному випадку суд дійшов висновку, що наведені заявником підстави пропуску звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення є неповажними, в зв`язку з чим підстави для його поновлення відсутні, а тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 284, 287 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 22 березня 2021 року у справі № 522/21269/18 залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали відповідно до ст. 259 ЦПК України буде складено протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А. Павлик

Повний текст ухвали складено 08.05.2023.