Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2023 р. Справа № 608/2199/22

Номер провадження2/608/92/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Квятковської Л. Й.

з участю секретаря Маришевої Г.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, органу опіки та піклування Чортківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні дитини з батьком, який проживає окремо від неї, та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, органу опіки та піклування Чортківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні дитини з батьком, який проживає окремо від неї, та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. В позовній заяві позивач вказав, що 11 листопада 2011 року у виконавчому комітеті Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області зареєстровано шлюб між ним та ОСОБА_4 . В шлюбі у нас народилася донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 04 лютого 2022 року рішенням Чортківського районного суд Тернопільської області у справі № 608/2060/21 було розірвано шлюб між позивачем і відповідачем. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом матір`ю. Фактично ще до розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, як переїхала та почала проживати окремо, почалися непорозуміння щодо його участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почалися створюватися штучні, перешкоди зі сторони відповідачки у спілкуванні донькою. Всі намагання нормальним, мирним шляхом врегулювати спір призводить до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає, не бажає його присутності та створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися та проводити час з донькою. Весь цей час він намагається налагодити зв`язок з дитиною, приймати участь у її вихованні, забезпечувати в міру своїх можливостей її всі необхідним для нормального розвитку. Вважає, що його права як батька є на сьогодні порушеними. Він вживав всіх можливих заходів, щоб вирішити питання участі у вихованні дочки без залучення органів державної влади, проте відповідачка перешкоджає у вільному спілкуванні з донькою. Він змушений звертатися до органів опіки, але питання так і не вирішилося. Колишня дружина своєю поведінкою формує негативну думку про нього у дочки. Тому у випадку неможливості безпосереднього спілкування, він усвідомлює той факт, що дитина може уникати його в майбутньому. Він хоче підтримувати хороші, довірливі стосунки з донькою, а тому іншого виходу, як звернення до суду, не бачить. Після марних спроб вирішити спір шляхом домовленостей і компромісів, він звернувся із заявою до Комісії з питань захисту прав дитини Чортківської міської ради Тернопільської області. 18.04.2022 року вказаною комісією прийнято рішення про встановлення час та місця зустрічей ОСОБА_1 з малолітньою дочкою ОСОБА_5 . В подальшому, 19.04.2022 року виконавчим комітетом Чортківської міської ради затверджено висновок про встановлення ОСОБА_1 часу зустрічей з дочкою. Фактично, з моменту прийняття цих рішень відповідачка ігнорувала рішення, продовжувала чинити перешкоди особистому спілкуванню донькою як активними діями, так і бездіяльністю, кожен раз намагаючись мінімізувати присутність батька у житті дитини. Просить зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою ОСОБА_5 ; визначити наступні способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні дочки ОСОБА_5 , особисте спілкування: кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 12.00 по 15.00 год. без присутності матері в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей та за місцем проживання батька; в усі інші дні, проводити побачення батька з неповнолітньою дочкою за домовленістю із матір`ю та за бажанням самої дитини; спільний відпочинок протягом одного з трьох (за домовленістю батьків) місяця літніх канікул та семи днів зимових канікул; необмежене спілкування з донькою засобами телефонного, електронного, поштового зв`язку; зобов`язати ОСОБА_2 за один день до дня зустрічі з дочкою надати ОСОБА_1 інформацію щодо фактичного місця перебування дитини; зобов`язати відповідача у випадку тривалої відсутності за місцем проживання передавати на утримання та виховання дитину позивачу.

Відповідачка ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що проти позову заперечує з наступних підстав. Жодних перешкод у спілкуванні з донькою та її вихованні нею, як мамою, з якою проживає дитина, не чиняться і ніколи не чинились. Вона свідома того, що донька обов`язково має спілкуватися з батьком. Позивач відвідує доньку, гуляє з нею і не тільки у визначені органом опіки та піклування дні. Жодних доказів чинення нею таких перешкод позивачем не надані. Окрім цього, органом опіки та піклування 18.04.2022 р. був встановлений графік спілкування в такі дні: І-ІІІ субота і неділя місяця з 11.00 год. до 15.00 год. Святкові дні, дні народження дитини за домовленістю батьків, з умовою своєчасного повернення дитини до її місця проживання. Саме такий графік спілкування батька з дитиною був обумовлений забезпеченням якнайкращих інтересів дитини, тобто з урахуванням бажання самої доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто, інтереси дитини будуть забезпечені, якщо залишити графік спілкування батька з дитиною, встановлений органом опіки та піклування, в такі дні: І-ІІІ субота і неділя місяця з 11.00 год. до 15.00 год. за бажанням дитини. В усі інші дні, в тому числі святкові дні, дні народження дитини, спілкування з донькою засобами телефонного, електронного, поштового зв`язку за бажанням самої дитини. Оскільки, спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою, який просить визначити позивач, а саме - спільний відпочинок протягом одного з трьох (за домовленістю батьків) місяця літніх канікул та семи днів зимових канікул, а також необмежене спілкування з донькою засобами телефонного, електронного, поштового зв`язку суперечитиме бажанням дитини, не відповідає якнайкращим інтересам доньки ОСОБА_7 . Просить у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Чортківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї та спілкуванні з дитиною відмовити за безпідставністю.

Позивач ОСОБА_1 отримав копію відзиву на позов від відповідача, не погоджується з доводами відзиву та подав відповідь на нього відповідно до вимог ст. 179 ЦПК України, в якій вказав, що протягом тривалого часу позивач працював за межами України, намагаючись забезпечити сім`ї достойний рівень життя. В цей час відповідачка, за спиною у позивача, влаштовувала своє особисте життя, вводячи чоловіка в оману щодо їх спільного майбутнього. Після неочікуваного повернення позивача додому, саме відповідачка стала ініціатором роздільного проживання та розлучення. Перебуваючи на значній віддалі від сім`ї, позивач за допомогою відеозв`язку намагався підтримувати психологічний контакт з єдиною донькою в міру своїх можливостей. Повернувшись в Україну, намагається надолужити втрачене живе спілкування з дитиною. Вважає, що висновок психолога спеціально був підготований для того, щоб виставити батька перед судом з негативного сторони, є однобоким та, зважаючи на це, не інформативним. Бачення дитини сформовані відповідачкою, яка тривалий час перешкоджає позивачу спілкуватися з дитиною. Висновки психолога побудовані на донесеній їй відповідачкою своєї думки та позиції, оскільки з позивачем, як з батьком дитини, психолог не спілкувалася. З довідки психолога вбачається, що психологічне дослідження дитини проводилося за ініціативою матері та ґрунтувалося на негативній інформації, донесеній психологу нею ж При цьому, як вбачається з довідки, питання залучення батька до участі в психологічному дослідженні не розглядалося. При вирішення долі дитини і батьків необхідно проводити психологічне дослідження особистостей батька і матері, їх батьківського ставлення до дитини, з чого можна у подальшому робити висновки про їх майбутній вплив на дитину. Дитина постійно перебуває під опікою матері, думка матері є для неї авторитетною. Дитина щоденно бачить і відчуває негативне ставлення матері по відношенню до батька, що не може накластися на її поведінку та емоції. Відзив відповідачки просить суд вважати безпідставним та необґрунтованим, таким, що підлягає відхиленню у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що мати настроює дитину до негативного ставлення до батька. З боку матері є неналежне піклування про дитину і передача дитини іншими людям. Після рішення служби у справах дітей він зустрічався з дитиною тільки два рази, мати повідомляла, що хвора дитина, тому він не може прийти. Він хотів провідати хвору дитину, проте мати повідомила, що це неможливо. Вважає, що дитина має право висловлюватись, але дочка перебуває під тиском матері. Висновок про психологічний тиск … Він виїхав за кордон на 3-6 місяців, не було його від народження дитини та до кінця 2014 року. На той час 3 роки були дитині. В кінці 2016 року він виїхав знову в Ізраїль, де пробув чотири з половиною роки. Дитині в той час було 5 років. Звертався в службу щодо відпочинку дитини, висновку немає щодо питання виховання дитини. Дитина прожила 10 років по місцю прописки. Дитина не відповідала тиждень на дзвінки, йому повідомила, що перебуває в таборі. Знає, що перебуває у відрядженні, має своє особисте життя. Були відрядження ще під час шлюбу ця вимога ґрунтується на його припущенні. Інтереси дитини тут повинні бути першочерговими. Примусово дитини не буде забирати, погоджується на врахування бажання дитини.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні змінив позовні вимоги, просить визначити наступні способи участі його,як батька, у вихованні дочки, ОСОБА_5 , а саме особисте спілкування: кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 12.00 по 15.00 год. без присутності матері в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей та за місцем проживання батька; в усі інші дні, проводити побачення батька з неповнолітньою дочкою за домовленістю із матір`ю та за бажанням самої дитини. В решті позовні вимоги не підтримує.Вважає, що інтереси дитини повинні тут бути першочерговими. Примусово дитину забирати не буде, погоджується на врахування бажання дитини. Доказів того, що відповідачка чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною надати не може.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 змінені позовні вимоги позивача визнають частково в частині призначеного часу органом опіки та піклування із врахуванням бажання дитини. Для позивачки бажання дитини є важливе. Насправді вона не чинить перешкод у спілкуванні з дитиною і позивачем ненадано суду таких доказів. Не забороняла дочці бачитись з батьком, при цьому враховувала бажання дитини.

В заяві третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, служба у справах дітей Чортківської міської ради просить судове засідання у справі про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною батьком ОСОБА_8 , який проживає окремо від неї, та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та подальші судові засідання проводити без їхньої участі. Висновок органу опіки і піклування Чортківської міської ради від 19.04.2022 року № 108 підтримують.

При допиті дитини ОСОБА_5 в судовому засіданні присутня представник служби у справах дітей Чортківської міської ради, яка висновок служби підтримує.

Дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суду посянила, що є ученицею 5 класу гімназії. Мати їй дозволяє бачитись з батьком. Вона його питає. Вона би сама хотіла визначати, коли зустрічатись з батьком. На цілий місяць не погоджується їхати на канікули з батьком. В неї є навчання,уроки, до яких необхідно готуватись і іособисте життя.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, її представника, представника третьої особи, думку дитини, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Рішенням Чортківського районного суду від 04 лютого 2022 року розірвано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , який було укладено 11 листопада 2011 року у Заводській селищній раді Чортківського району Тернопільської області. Питання щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено без розгляду.

В шлюбі в сторін ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дитина ОСОБА_5 , про що в Книзі реєстрації народжень 30 серпня 2012 року Заводською селищною радою Чортківського району Тернопільської області зроблено відповідний актовий запис №23 та видане свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , в якому батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням №108 від 19 квітня 2022 року виконавчого комітету Чортківської міської ради затверджено висновок про встановлення гр. ОСОБА_1 , жителю АДРЕСА_1 , час та місце зустрічей з його малолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 11.00 год. до 15.00 год. (терміном на три місяці). Зобов`язано батька ОСОБА_1 , на час проведення спільних зустрічей з дочкою належним чином дбати про життя та здоров`я, духовний та фізичний розвиток.

До вказаного рішення доданий висновок органу опіки та піклування Чортківської міської ради про встановлення часу та місця зустрічей ОСОБА_1 , згідно якого, захищаючи інтереси дитини, керуючись ст. 19 Сімейного кодексу України, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», та беручи до уваги вищевикладене, та відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р.№ 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», з метою соціально-правового захисту дитини, орган опіки та піклування Чортківської міської ради вважає за доцільне встановити гр. ОСОБА_1 час та місце зустрічей з його малолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 11.00 год. до 15.00 год. Святкові дні, дні народження дитини за домовленістю батьків, з умовою своєчасного повернення дитини до її місця проживання. При неможливості зустрічі батька з дочкою визначати час перенесення зустрічей батьками за їх взаємною згодою. Зобов`язати батька, ОСОБА_1 , на час проведення спільних зустрічей з дочкою належним чином дбати про життя та здоров`я, духовний та фізичний розвиток.

У консультації практикуючого психолога ОСОБА_10 , отриманої в клініці психічного здоров`я дітей, підлітків та молоді, комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр», зазначається наступне. Під час обстеження дівчинка розповідала, що живе разом з матір`ю, батько живе окремо. Дівчинка говорить, що коли їй було 5 років, батько на 4-5 років поїхав в іншу країну і вони спілкувалися весь цей час по відеозв`язку. Дівчинка розповідає, що коли батько повернувся з-за кордону додому, він випив, пішов з квартири, потім повернувся п`яний. Дівчинка в той час спала, прокинулася і не могла зрозуміти, що це за чоловік. Батько в той час поводився агресивно, нападав на матір, матір його заспокоювала. Дівчинка дуже перелякалася, довго не могла заспокоїтись. З того часу, з її слів, вона боїться, що батько може щось таке зробити, вона тепер кожен раз боїться побачити його в такому стані і не до кінця йому довіряє. Дівчинка говорить, що не дуже розслаблено і вільно почуває себе в присутності батька. Зі слів дівчинки, їй деколи спочатку страшно бути з батьком, вона ставиться до нього насторожено, але коли вже трохи часу побуде з ним і бачить, що він поводиться адекватно, то їй стає спокійніше. Зі слів дівчинки, вони бачаться з батьком 1-3 рази на тиждень. З її слів, вона бачиться з ним за своїм бажанням, оскільки батько їй як правило щось купляє: їжу чи іграшки. Але потім дівчинка сказала, що вона не дуже розрізняє, коли її змушують бачитись, а коли це відбувається по її волі. Зі слів дівчинки, батько постійно їй «надзвонює» і хоче гуляти. Говорить, що скоро може кудись поїхати і тоді вони не будуть бачитись. Дівчинка говорить, що вона деколи не відповідає на батькові дзвінки, якщо чимось зайнята, і батько з цього приводу сказав їй, що якщо вона не відповідатиме, він буде ходити і слідкувати за нею. Зі слів дівчинки їй стало від цього неприємно. Дівчинка говорить, що батько деколи робить «погані речі»: наприклад, спускає колеса в їхній машині. Зі слів дівчинки, вона це бачила на власні очі. Також, дівчинка говорить, що батько її матір постійно називає «мамашею» і їй це неприємно. Також, одного разу він сказав дівчинці, що її матір була з іншими дядьками, тобто деколи він налаштовує дитину проти матері. Про те, що батько хоче брати її до себе на місяць під час літніх канікул і на тиждень під час зимових дівчинка не знала і виразила з приводу цього своє небажання, оскільки вона звикла ночувати з матір`ю, сказала, що буде за неї переживати і не довіряє батькові настільки, щоб лишатися в нього з ночівлею. Оскільки вона постійно пам`ятає той випадок, коли він випивший поводив себе агресивно, вона переживає, що він може їй щось зробити, відчуває себе незахищеною. Можна зробити висновок про те, що батько не завжди етично поводить себе з дитиною, в її присутності виявляє свою зневагу до матері. Наносить шкоду сімейному майну, попереджає дівчинку, що він буде за нею слідкувати, що порушує її особистісні кордони. В дівчинки ставлення до батька амбівалентне: відмічається і прихильність, і настороженість, недостатня довіра, вона постійно пригадує травмуючий її епізод з участю батька, коли він поводив себе агресивно. При встановленні графіку побачень батька з дитиною слід враховувати бажання дитини.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно зі ст. ст. 141, 153 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно із ч. ч. 1-3 статті 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 159 Сімейного кодексу України визначено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.59 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.89 року (набрала чинності для України 27.09.91 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) визначено принцип загальної відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також всі найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшої об`єднання сім`ї (Справа "Савіни проти України" від 18 грудня 2008 р., "Мак Майкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року).

Ухвалюючи рішення від 11 липня 2017 року (заява N 2091/13) у справі "М. С. проти України", Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, ще всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Верховний Суд враховуючи вказане рішення ЄСПЛ у Постанові від 30 травня 2018 року справі N 343/1500/15-ц (касаційне провадження N 61-23861св18) зробив наступний правовий висновок.

Закріплення права батьків та дитини на спілкування у чинному законодавстві України відповідає світовим стандартам захисту прав дитини. Стаття 9 Конвенції прав дитини передбачає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Аналогічні положення містяться у ст. ст. 14, 15 Закону України "Про охорону дитинства". Спілкування є необхідною умовою здійснення батьками виховання дитини. Саме спілкування є основним способом здійснення батьками свого права на особисте виховання дитини. Легальне визнання права батьків та дітей на спілкування є правовим засобом забезпечення права дитини на належне батьківське виховання, а також правовою гарантією належного здійснення батьками своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Процес сімейного виховання дитини включає в себе безліч питань переважно педагогічного характеру. Вони вирішуються або обома батьками, або одним з них за погодженням або мовчазною згодою другого. При цьому резюмується, що батьки дотримуються інтересів дитини. Різного роду суперечності між батьками по питанню виховання дитини повинні долатись самими батьками.

Батько (мати), що проживає окремо від дитини має право на спілкування з дитиною і право брати участь у її вихованні. Формою здійснення батьківських прав особою, яка не проживає зі своєю дитиною, є участь у вихованні. Така участь передбачає використання різних способів позитивного впливу на дитину, що робить благотворний вплив на формування її особистості. Для цього використовується не лише особистий контакт (спілкування), але й телефонний зв`язок, переписка і т.д.

Право на спілкування з дитиною належить до особистих немайнових прав батьків, про що прямо зазначає закон. Порушення цього права, створення умов, за яких неможливе його реалізація, є правопорушенням. Причому порушуються права не тільки батька (матері), але й дитини. Тому дані положення забороняють тому із батьків, з ким проживає дитина, перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Спілкування дитини і батьків є неодмінним елементом належного розвитку і виховання дитини. Таке спілкування слугує задоволенню життєво важливих потреб як дитини, так і дорослих членів сім`ї. Судовий порядок захисту прав батьків, що проживають окремо від дитини, слугує надійною гарантією здійснення права на спілкування.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року N 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Олсон проти Швеції" (N 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, статті 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 16.07.2015 року у справі «Мамчур проти України» (Заява №10383/09) та від 11.07.2017 року у справі «М.С. проти України» (Заява №2091/13) наголоси, що «при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним».

Європейський суд з прав людини неодноразово повторював, що існує широкий консенсус, в тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси (справа «Нойлінгур і Шурук», №41615/07, параграф 135, від 06.07.2010 і справу «Х проти Латвії», заява №27853/09, параграф 96 від 13.12.2011 року). Найкращі інтереси дитини, залежно від їхнього характеру і серйозності, можуть переважати інтереси батьків (справ «Сахін проти Німеччини», заява №30943/96, параграф 66, від 08.07.2003 року).

Рада Європи засуджує нерівне ставлення до батьків і наголошує на тому, що роль батька щодо дітей необхідно краще визнавати і належно цінувати. У Постанові 2079 (2015) щодо «Рівності і спільної батьківської відповідальності: роль батька» Парламентська асамблея наголосила на важливості «подолання гендерних стереотипів щодо ролей, які приписуються жінкам і чоловікам у сім`ї».

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (справа за заявою «Hunt v. Ukraine», №31111/04, параграф 54 від 07.12.2006 року).

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики ЄСПЛ, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у спорі, а вже тільки потім права батьків.

Враховуючи те, що батько тривалий час проживав окремо від сім`ї, в судовому засіданні не підтвердилися факти перешкоджання у спілкуванні дитини з боку матері, змінені позовні вимоги слід задовольнити частково. Визначити наступні способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні дочки ОСОБА_5 , а саме встановити гр. ОСОБА_1 , жителю АДРЕСА_1 , час та місце зустрічей з його малолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 12.00 години до 15.00 години за бажанням самої дитини. В решті позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 141,151, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст. ст. 5, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Змінені позовні вимоги задовольнити частково.

Визначити наступні способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні дочки ОСОБА_5 , а саме встановити гр. ОСОБА_1 , жителю АДРЕСА_1 , час та місце зустрічей з його малолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 12.00 години до 15.00 години за бажанням самої дитини.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складене 07 березня 2023 року.

Суддя: Л. Й. Квятковська