ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м.Суми

Справа №578/604/22

Номер провадження 22-ц/816/350/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи орган опіки та піклування Краснопільської селищної ради Сумської області, Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 04 січня 2023 року, в складі судді Косар А.І., ухвалене у селищі міського типу Краснопілля, повний текст якого складено 09 січня 2023 року

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2022 року ОСОБА_1 , як законний представник неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування фізичних осіб: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні старших братів-військовослужбовців ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які загинули при захисті Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Свою заяву обґрунтовував там, що він ОСОБА_1 призначений опікуном неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які залишилися сиротами, оскільки мати ОСОБА_6 рішенням суду від 05 квітня 2017 року позбавлена батьківських прав, а батько ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Крім опікуна, разом з малолітніми дітьми проживали ще їх два брати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які разом з ним піклувалися про дітей, надавали їм відповідне утримання грошима, одягом, продуктами харчування, оплачували орендоване житло, допомагали у навчанні, інших утриманців не мали. Вони проживали однією родиною, вели спільне господарство та побут, мали спільний бюджет.

З 01 грудня 2021 роки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були мобілізовані до лав Збройних сил України, з 17 січня 2022 року зараховані до особового складу в/ч НОМЕР_1 де проходили військову службу за контрактом до 18 березня 2022 року. Більшу частину свого грошового утримання брати передавали на утримання неповнолітніх брата та сестри, що після одруження старшого брата ОСОБА_1 та виникнення у нього обов`язку по утриманню своєї сім`ї, було основним і постійним джерелом для існування дітей.

18 березня 2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 одночасно загинули під час ракетного удару військ РФ по казармам в/ч НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 . Їх поранення та причини смерті пов`язані із захистом Батьківщини. Неповнолітні брат ОСОБА_10 та сестра ОСОБА_11 разом із втратою двох братів були позбавлені належного матеріального забезпечення, яке їм надавали загиблі. Спільна заробітна плати братів військовослужбовців складала приблизно 30000 грн до війни і 60000 грн після початку бойових дій і була основним джерелом існування неповнолітніх дітей. Як особи, які перебували на утриманні у загиблих військовослужбовців, малолітні брат та сестра мають право на соціальний захист, передбачений законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Факт перебування неповнолітніх дітей на утриманні старших братів може бути встановлений лише судовим рішенням, Законом не встановлено іншого порядку встановлення такого факту.

Посилаючись на вказані обставини та докази просив суд встановити факт перебування неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які загинули в бойових діях під час захисту Батьківщини.

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 04 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 законного представника неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах підопічних, заінтересована особа 1: Орган опіки та піклування Краснопільської селищної ради Сумської області, заінтересована особа 2: Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації про встановлення факту перебування неповнолітніх фізичних осіб на утриманні залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити його заяву про встановлення факту перебування неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні їх старших братів-військовослужбовців ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які загинули при захисті Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання обов`язків військової служби.

Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам у справі та зробив помилковий висновок про недоведеність надання допомоги померлими братами та не можливість встановлення факту перебування малолітніх дітей на утриманні старших рідних братів-військовослужбовців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які загинули при захисті Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_5 . Суд залишив поза увагою докази постійного проживання сестри та всіх братів ОСОБА_12 однією сім`єю, ведення спільного господарства, побуту, наявність у них взаємних прав та обов`язків, спільний бюджет для всієї родини. Зазначає, що їх батьки не мали свого житла і після позбавлення матері батьківських прав та смерті батька вони всі проживали разом в орендованому житлі в смт Краснопілля, а пізніше переїхали до м. Суми, хоча всі залишилися зареєстрованими у баби дружини старшого брата ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

Доводить, що факт постійного надання загиблими братами утримання неповнолітнім брату та сестрі підтверджується перерахуванням членам сім`ї ОСОБА_12 за наказом командира в/ч № НОМЕР_2 від 26 квітня 2022 року невиплаченої заробітної плати загиблих та інших додаткових видів грошового забезпечення. Вказує, що в облікових документах до військових квитків та в інших документах особових справ брати та сестра зазначені як члени їх сім`ї.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були одружені, своїх сімей та дітей не мали, інші особи на їх утриманні не перебували. Він та брати не віддали неповнолітніх сестру та брата до дитячого закладу для дітей-сиріт, позбавлених батьківського піклування, а власними силами утримувати їх та виховували. Офіційно опікуном дітей є старший брат, але утримували вони їх разом і заробітна плата ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була їх основним джерелом існування, бо після одруження у ОСОБА_1 виник обов`язок утримання своєї сім`ї і можливості у наданні утримання неповнолітнім брату та сестрі стали обмеженими.

Заінтересовані особи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Макаренка О.С., які підтримали доводи скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявленого до суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задовленні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на утриманні старших братів-військовослужбовців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які загинули при захисті Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_5 , суд першої інстанції виходив з недоведеності того, що допомога, яка надавалася померлими братами була для неповнолітніх сестри та брата хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування.

Проте, апеляційний суд вважає, що такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с. 5-9).

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 05 квітня 2017 року ОСОБА_6 була позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, їх місце проживання визначено з батьком ОСОБА_7 (а.с. 15).

Батько дітей ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 10).

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до розпоряджень голови Краснопільської районної державної адміністрації від 05 липня 2019 року № 132-ОД та № 133-ОД призначений опікуном неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які залишилися сиротами (а.с. 16, 17).

Згідно з довідкою Відділу «ЦНАП» Краснопільської селищної ради від 22 вересня 2022 року ОСОБА_1 з 27 серпня 2019 був зареєстрований разом з ОСОБА_5 , 2003 р.н., ОСОБА_2 , 2008 р.н., ОСОБА_3 , 2012 р.н., ОСОБА_13 , 2000 р.н., ОСОБА_14 , 1954 р. н., за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 18-20, 38).

За даними обліково-послужної картки до військового квитка на ім`я ОСОБА_4 , останній з 01 грудня 2021 року був призваний на військову службу (матрос), сімейний стан нежонатий, мав такий склад сім`ї: брати ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , сестра ОСОБА_2 . Проходження військової служби НОМЕР_1 (а.с. 52).

За даними обліково-послужної картки до військового квитка на ім`я ОСОБА_5 , останній у з 01 грудня 2021 року був призваний на військову службу (матрос), сімейний стан нежонатий, мав такий склад сім`ї: брати ОСОБА_3 , 2012 р.н. Проходження військової служби НОМЕР_1 (а.с. 53).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Миколаїв Миколаївської області померли (загинули) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 11, 12).

За інформацією командира військової частини НОМЕР_1 смерть матросів Військово Морських Сил Збройних Сил України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 настала під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини (а.с. 42, 43).

Наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 14 травня 2022 № 117 померлі (загиблі) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були виключені з 18 березня 2022 року зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с 13, 14, 46, 47, 48).

Наказом від 04 квітня 2022 № 62 померлі (загиблі) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були включені до списків про виплату додаткових винагород у розмірі 30000 грн, а також виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн військовослужбовцям, які загинули (померли в наслідок поранень) (а.с. 50, 51).

Повідомлення про смерть ОСОБА_4 та ОСОБА_5 направлялися ОСОБА_1 (а.с. 44, 45).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексах випадках.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні, можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

З аналізу вказаних процесуальних норм слідує, що до адміністративної юрисдикції відносяться справи, які виникають зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити зі змісту права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

У цій справі заявник звернувся до суду з метою встановлення факту перебування неповнолітніх сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на утриманні старших братів-військовослужбовців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які загинули при захисті Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_5 , для отримання дітьми соціальних гарантій, передбачених Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У засіданні суду першої інстанції представник Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації вказував про отримання опікуном дітей державних соціальних виплат та безпідставність доводів, що матеріальна допомога загиблих братів була для неповнолітніх дітей основним джерелом існування. Тобто, заінтересованою особою, на яку законом покладено завдання реалізації державної політики у сфері захисту соціально незахищених громадян, правильне і своєчасне призначення та виплата встановлених законодавством державних пенсій і допомоги, заперечується право неповнолітніх осіб, в інтересах яких заявник звернувся до суду, на соціальний захист у порядку, передбаченому Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У преамбулі Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі ст. 4, забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів щодо соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей покладається на органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Вимоги заявника у цій справі пов`язані з доведенням наявності у дітей, опікуном яких він призначений, підстав для призначення та виплати соціальних платежів і не пов`язана з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, заявлена саме у зв`язку із запереченням Управлінням соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації у них права на відповідні соціальні виплатити.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Оскільки відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод, та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Встановити факт перебування на утриманні померлого для одержання соціальних виплат в разі смерті військовослужбовця можливо винятково під час розгляду справи у суді адміністративної юрисдикції у зв`язку з оскарженням рішення (дій/бездіяльності) суб`єкта владних повноважень. В адміністративній справі встановлення такого факту не є самостійною метою, а є передумовою задоволення адміністративного позову.

Враховуючи суб`єктний склад та зміст правовідносин сторін, вимоги ст. 2 КАС України, справа, що розглядається, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та належить до юрисдикції адміністративного суду.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 214/1309/21.

Таким чином, суд першої інстанції помилково розглянув цей спір у порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Частинами 1, 2 ст. 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, рішення суду підлягає скасуванню на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України, а провадження у справі закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367 - 369, п. 4 ч. 1 ст. 374, ч. ч. 1, 2 ст. 377, ст. ст. 381, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 04 січня 2023 року.

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , як законного представника неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Краснопільської селищної ради Сумської області, Управління соціального захисту населення Сумської районної державної адміністрації, про встановлення факту перебування неповнолітніх на утриманні старших братів-військовослужбовців ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , які загинули при захисті Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина