Справа № 234/4954/13-ц
Провадження № 2-в/202/41/2023
УХВАЛА

Іменем України

09 травня 2023 року Індустріальний районний суд м Дніпропетровська у складі головуючого судді Мачуського О.М., за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, питання про відновлення втраченого судового провадження 2-р/234/11/21 по цивільній справі № 234/4954/13-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження 2-р/234/11/21 по цивільній справі № 234/4954/13-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2023 року відкрито провадження у справі про відновлення втраченого судового провадження.

Учасники в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду питання про відновлення втраченого провадження. Представник заявника адвокат Кірєєв В.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відновлення втраченого судового провадження 2-р/234/11/21 по цивільній справі № 234/4954/13-ц.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно зі статтею ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Статтею 494 ЦПК України, визначено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені ЦПК України, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Розпорядженням Верховного Суду № 8/0/9-22 від 15.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)», відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ з Краматорського міського суду Донецької області на Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Разом з тим, матеріали справи № 234/4954/13-ц з Краматорського міського суду Донецької області до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська не надходили.

Відповідно до частини першої статті 15-1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у судах, Вищій раді правосуддя, Вищій кваліфікаційній комісії суддів України, Державній судовій адміністрації України, їх органах та підрозділах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система, що забезпечує, зокрема 1) ведення електронного діловодства, в тому числі рух електронних документів у межах відповідних органів та установ та між ними, реєстрацію вхідних і вихідних документів та етапів їх руху; 2) централізоване зберігання процесуальних та інших документів та інформації в єдиній базі даних; 4) збереження справ та інших документів в електронному архіві; 5) обмін документами та інформацією (надсилання та отримання документів та інформації, спільна робота з документами) в електронній формі між судами, іншими органами системи правосуддя, учасниками судового процесу, а також проведення відеоконференції в режимі реального часу; 8) віддалений доступ користувачів цієї системи до будь-якої інформації, що в ній зберігається, в електронній формі відповідно до диференційованих прав доступу.

Частиною сьомою статті 15-1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України та після консультацій з Радою суддів України.

Пунктом 24 підрозділу 2 Розділу ІІІ «Порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС» Положень про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджених рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», процесуального законодавства України ЄСІТС забезпечує централізоване захищене зберігання судових справ, процесуальних, інших документів та інформації в єдиній базі даних; (п. 6.2 Розділу ІІ «Основні функції ЄСІТС» Положень про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджених рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21).

В ході розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження, Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, через підсистему «Електронний суд» відновлено та долучено до матеріалів справи наступні копії документів:

- Протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.11.2021;

- Заява про роз`яснення рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11.06.2013 року по справі №234/4954/13-ц (провадження №2/234/2038/13) від 29.11.2021 року на 5 аркушах;

- Квитанція про сплату судового збору № 16019 від 29.11.2021 року на суму 454 грн.;

- Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11.06.2013 року по справі №234/4954/13-ц (провадження №2/234/2038/13) на 3 аркушах;

- Повторне свідоцтво про народження ОСОБА_3 Серія НОМЕР_1 від 04.10.2013 року;

- Повторне свідоцтво про народження ОСОБА_4 Серія НОМЕР_2 від 04.10.2013 року;

- Постанова про завершення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.03.2021 р. по ВП № 39107510 на 2 аркушах;

- Супровідний лист №1813-18841/4 від 03.03.2021 р.;

- Звіт про здійснення відрахувань та виплат ПрАТ «НКМЗ»;

- Заява ОСОБА_2 від 26.11.2021 р. до Начальника Краматорського міського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харьків) на 2 аркушах;

- Постанова Верховного суду від 25.03.2020 року по справі №489/5838/18 на 4 аркушах;

- Паспорт громадянина України ОСОБА_2 на 2 аркушах;

- Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_2 ;

- Ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія АН №1029478;

- Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1907;

- Технологічний документ внесення дат слухання від 01.12.2021 р.;

- Ухвала Краматорського міського суду Донецької області від 09.12.2021 року по справі №234/4954/13-ц (провадження №2-р/234/11/21) на 4 аркушах;

- Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2021 року;

- Ухвала Донецького апеляційного суду від 22 грудня 2021 року про витребування справи;

- Ухвала Донецького апеляційного суду від 17 січня 2022 року про відкриття апеляційного провадження на 2 аркушах;

- Ухвала Донецького апеляційного суду від 18 січня 2022 року про призначення справи до розгляду на 2 аркушах;

- Судові повістки-повідомлення від 19.01.2022 р. на 6 аркушах;

- Реєстраційна картка вхідного документа від 31.01.2022 р.;

- Відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу на 10 аркушах;

- Протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 08.02.2022;

- Реєстраційна картка вхідного документа від 06.02.2022 р.;

- Відповідь на відзив ОСОБА_1 на 6 аркушах;

- Протокол судового засідання від 08.02.2022 року;

- Постанова Донецького апеляційного суду від 08 лютого 2022 року по справі №234/4954/13-ц (провадження №22-ц/804/462/22) на 5 аркушах.

При цьому відповідно до резолютивної частини Постанови Донецького апеляційного суду від 08 лютого 2022 року було вирішено апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року скасувати. У задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року у справі № 234/4954/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Ратифікація Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) покладає на нашу державу обов`язок неухильного додержання зобов`язань за цим міжнародно-правовим документом, що вимагає від нашої держави необхідності організувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити реальне гарантування передбаченого Конвенцією права на судовий захист, створити рівні умови доступу до правосуддя.

Необхідність визнання обов`язковості практики Європейського суду з прав людини законодавчо ґрунтується на нормах п. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р., згідно якого Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р., у якій зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами суду розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Розглядувана категорія разом із такими елементами як остаточність судового рішення та своєчасність виконання остаточних рішень є невід`ємними складовими права на суд, яке, у свою чергу, посідає одне з основних місць у системі фундаментальних цінностей будь-якого 1 демократичного суспільства. Однією з гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є існування на законодавчому рівні інституту цивільного процесуального права відновлення втраченого судового провадження. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення.

Враховуючи вищезазначене, та з метою захисту прав та інтересів сторін, суд дійшов висновку про необхідність відновлення втраченого судового провадження у вказаній цивільній справі, оскільки зібрані і перевірені матеріали, на думку суду, є належними та достатніми доказами.

При цьому суд зазначає, що питання видачі виконавчого листа, яке просить вирішити заявник, вирішується не за результатами судового засідання, а в порядку передбаченому ст. 431 ЦПК України та розділом ХІХ «Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України», затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 № 814.

Керуючись ст. ст.488,489,493,494 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене судове провадження 2-р/234/11/21 по цивільній справі № 234/4954/13-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в частині наступних документів:

- Протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.11.2021;

- Заява про роз`яснення рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11.06.2013 року по справі №234/4954/13-ц (провадження №2/234/2038/13) від 29.11.2021 року на 5 аркушах;

- Квитанція про сплату судового збору № 16019 від 29.11.2021 року на суму 454 грн.;

- Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11.06.2013 року по справі №234/4954/13-ц (провадження №2/234/2038/13) на 3 аркушах;

- Повторне свідоцтво про народження ОСОБА_3 Серія НОМЕР_1 від 04.10.2013 року;

- Повторне свідоцтво про народження ОСОБА_4 Серія НОМЕР_2 від 04.10.2013 року;

- Постанова про завершення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.03.2021 р. по ВП № 39107510 на 2 аркушах;

- Супровідний лист №1813-18841/4 від 03.03.2021 р.;

- Звіт про здійснення відрахувань та виплат ПрАТ «НКМЗ»;

- Заява ОСОБА_2 від 26.11.2021 р. до Начальника Краматорського міського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харьків) на 2 аркушах;

- Постанова Верховного суду від 25.03.2020 року по справі №489/5838/18 на 4 аркушах;

- Паспорт громадянина України ОСОБА_2 на 2 аркушах;

- Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_2 ;

- Ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія АН №1029478;

- Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1907;

- Технологічний документ внесення дат слухання від 01.12.2021 р.;

- Ухвала Краматорського міського суду Донецької області від 09.12.2021 року по справі №234/4954/13-ц (провадження №2-р/234/11/21) на 4 аркушах;

- Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2021 року;

- Ухвала Донецького апеляційного суду від 22 грудня 2021 року про витребування справи;

- Ухвала Донецького апеляційного суду від 17 січня 2022 року про відкриття апеляційного провадження на 2 аркушах;

- Ухвала Донецького апеляційного суду від 18 січня 2022 року про призначення справи до розгляду на 2 аркушах;

- Судові повістки-повідомлення від 19.01.2022 р. на 6 аркушах;

- Реєстраційна картка вхідного документа від 31.01.2022 р.;

- Відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу на 10 аркушах;

- Протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 08.02.2022;

- Реєстраційна картка вхідного документа від 06.02.2022 р.;

- Відповідь на відзив ОСОБА_1 на 6 аркушах;

- Протокол судового засідання від 08.02.2022 року;

- Постанова Донецького апеляційного суду від 08 лютого 2022 року по справі №234/4954/13-ц (провадження №22-ц/804/462/22) наступного змісту:

«Єдиний унікальний номер 234/4954/13-ц

Номер провадження 22-ц/804/462/22

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Канурної О.Д., Тимченко О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду у м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року про роз`яснення судового рішення у справі № 234/4954/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів (суддя першої інстанції Кравченко О.Ю.), -

В С Т А Н О В И В :

11 червня 2013 року Краматорським міським судом Донецької області ухвалено рішення у цивільній справі № 234/4954/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 .

У листопаді 2021 року відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діяв адвокат Кіреєв В.В., звернувся до суду з заявою про роз`яснення рішення суду від 11 червня 2013 року, посилаючись на те, що рішенням суду з ОСОБА_2 були стягнуті на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частки від доходу щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 квітня 2013 року і до повноліття старшої дитини сина ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рішення суду примусово виконувалось Краматорським міським відділом ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), виконавче провадження ВП № 3907510.

04 січня 2021 року старший син відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 досяг повноліття.

01 березня 2021 року головним державним виконавцем Краматорського МВ ДВС Мироновою М.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, відповідно до якої з 04 січня 2021 року аліменти за вищезазначеним рішенням суду необхідно нараховувати та стягувати із заробітної плати боржника ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частки доходу боржника щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 січня 2021 року до повноліття дитини. Вказану постанову було направлено до виконання до бухгалтерії ПрАТ «НКМЗ», у зв`язку з чим даною бухгалтерією здійснювалось нарахування та стягнення аліментів із заробітної плати боржника ОСОБА_2 у визначеному державним виконавцем розмірі з березня 2021 року по жовтень 2021 року. 13 жовтня 2021 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 3907510 згідно пункту 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), у зв`язку із закінченням терміну утримання. При цьому державний виконавець пояснив боржнику, що, оскільки судом у вказаному рішенні суду та у виконавчому документі не зазначено порядок та спосіб стягнення аліментів на молодшого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після досягнення повноліття старшим сином ОСОБА_5 , стягнення аліментів на утримання молодшого сина ОСОБА_6 припиняється згідно пункту 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник просив роз`яснити рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року по справі № 234/4954/13-ц у наступній частині: чи мають стягуватись, відповідно до положень ч. 3 ст. 183 СК України, згідно рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року по справі № 234/4954/13-ц з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання молодшої дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після досягнення повноліття найстаршою дитиною сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, тобто у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу платника аліментів, до повноліття сина ОСОБА_6 , або іншим чином (порядок, розмір та період).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року задоволено заяву відповідача про роз`яснення рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Роз`яснено резолютивну частину рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року у справі № 234/4954/13-ц (провадження №2/234/2038/13), та зазначено, що після досягнення повноліття сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 січня 2021 року і до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити відповідачу у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суперечить положенням ст. 271 ЦПК України, оскільки вона змінює зміст резолютивної частини рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року і фактично є новим рішенням. Крім того, вказане рішення виконано, строк виконання рішення закінчився 04 січня 2021 року, виконавче провадження № 39107510 було закрито 13 жовтня 2013 року відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Також судом проігнорований той факт, що в провадженні Краматорського міського суду Донецької області знаходиться справа № 234/2708/21 за її позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з якою вона звернулася до суду відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України.

Відповідачем ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Кіреєв В.В., на апеляційну скаргу позивача наданий письмовий відзив, в якому, посилаючись на необґрунтованість та помилковість доводів позивача, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишити без змін ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник відповідача адвокат Кіреєв В.В. судову повістку-повідомлення про розгляд справи 08 лютого 2022 року отримав 23 січня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 112).

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 08 лютого 2022 року, надіслані апеляційним судом на адреси позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 повернуті на адресу апеляційного суду з відмітками від 25 січня 2022 року «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 113, 114), що у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кіреєв В.В. просить розглянути справу у його відсутності та відсутності відповідача ОСОБА_2 (а.с. 116-121).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Задовольняючи заяву відповідача про роз`яснення судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що після досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття, аліменти призначені до дня його повноліття припиняються нараховуватися з дня його повноліття, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після досягнення повноліття найстаршою дитиною, аліменти стягуються за вирахування тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, тобто у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) батька і до досягнення повноліття молодшою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність роз`яснення рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року в редакції оскаржуваної ухвали від 09 грудня 2021 року.

З такими висновками суду колегія суддів не може погодитися в повній мірі, оскільки вони не відповідають нормам процесуального права та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 23 липня 2013 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/3 частки від доходу щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2013 року та до повноліття старшої дитини сина ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 21-22, 28).

13 жовтня 2021 року головним виконавцем Краматорського МВ ДВС СМУ МЮ (м. Харків) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 3907510 згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), у зв`язку із закінченням терміну утримання.

Звертаючись до суду з заявою, відповідач обґрунтовував необхідність роз`яснення судового рішення в частині стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання молодшого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після досягнення повноліття старшим сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , оскільки у тексті рішення відсутня пряма вказівка на це.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

За змістом зазначеної норми процесуального права суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення в цивільній справі» зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та не вирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення ухваленого рішення, які не чітко та не ясно сформульовані.

Таким чином, роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі, однак шляхом постановлення ухвали про роз`яснення суд не вправі змінювати суть самого рішення.

З огляду на те, що рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року у справі № 234/4954/13-ц є чітким, ясним та зрозумілим, ухваленим у відповідності до приписів ст. 183 СК України, однозначно не допускає різних варіантів тлумачення, а його незрозумілість для заявника зумовлена порядком його виконання в частині стягнення аліментів на утримання молодшого сина після досягнення повноліття старшим сином, а роз`яснення рішення суду, в розумінні ст. 271 ЦПК України, не має на меті встановлення порядку його виконання, тому колегія суддів вважає, що передбачені процесуальним законом підстави для роз`яснення судового рішення, за наведеними у заяві доводами відсутні, а тому заява задоволенню не підлягала.

Вимога заявника про роз`яснення рішення та питання щодо стягнення аліментів на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року по справі № 234/4954/13-ц з боржника на утримання молодшої дитини після досягнення повноліття найстаршою дитиною фактично зводяться до отримання юридичної консультації.

За таких обставин, висновок суду першої інстанцій про необхідність роз`яснення рішення суду з підстав зазначених відповідачем ОСОБА_2 є помилковим. Постановлення судом оскаржуваної ухвали фактично призвело до зміни змісту судового рішення, що відповідно до приписів ст. 271 ЦПК України, не допускається.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно приписів, викладених у п.п. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, за подання апеляційної скарги нею сплачено судовий збір в розмір 454,00 грн (а.с. 94), з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у вказаному розмірі.

Керуючись ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2021 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2013 року у справі № 234/4954/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2022 року.

Судді: »

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Мачуський