ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2210/23 Справа № 207/1762/22 Категорія 50 Суддя у 1-й інстанції - Скиба С.А. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 листопада 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 липня 2014 року з нього стягуються аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що на даний час він не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина, у зв`язку із зміною його матеріального стану, оскільки рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 вересня 2021 року з нього стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

З урахуванням викладеного, просив зменшити розмір аліментів, присуджених на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 липня 2014 року з 1/4 частини з усіх видів його доходів до 1/6 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили.

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 липня 2014 року з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , з 1/4 частини з усіх видів доходу на 1/6 частину з усіх видів його доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано наявністю правових підстав для задоволення позову, у зв`язку із значною зміною матеріального стану позивача, на утриманні якої перебуває малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зменшенням його доходу, що позбавляє останнього сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час ухвалення рішення судом не було прийнято до уваги те, що позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення його матеріального стану, що є предметом доказування у цій справі, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від другого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Судом неправомірно взято до уваги та надано оцінку довідки форми ОК-5, яка додана позивачем разом з відповіддю на відзив, оскільки остання не відображає майновий стан позивача, який здійснює підприємницьку діяльність, тоді як доходи в такому випадку відображаються через фінансові звіти. Отже, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував погіршення матеріального становища позивача.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 липня 2014 року з позивача ОСОБА_2 проводиться стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 13). Разом з тим, на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 вересня 2021 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що матеріальний стан позивача значно змінився, у зв`язку із перебуванням на його утриманні малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та суттевим зменшенням доходу, що позбавляє його можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі на утримання дитини, а тому вважав за можливе зменшити розмір аліментів, присуджених на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 липня 2014 року з 1/4 частини з усіх видів його доходів до 1/6 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили.

Проте з висновками суду першої інстанції погодитися не можна з огляду на таке.

Відповідно статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на його утриманні перебувають двоє дітей.

Положеннями статті 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є, як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Згідно з частиною третю статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що зміна сімейного стану позивача, а саме укладення шлюбу з іншою жінкою, народження дитини від іншого шлюбу, не є підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення у зв`язку з цим його майнового стану, а наявність дітей, на користь яких за рішеннями судів стягуються аліменти на їх утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач перебуває на обліку як безробітній або є непрацездатною особою. Позивачем не було надано і доказів про те, що в нього відсутнє рухоме та нерухоме майно, за рахунок якого він може отримувати доходи.

Колегія суддів звертає увагу, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники процесу посилаються в апеляційній скарзі.

Довідка Пенсійного фонду України за формою ОК-5 від 03 листопада 2022 року надана позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції разом з відповіддю на відзив, та сформована за період з 2003 року по 2021 рік, не відображає дійсний майновий стан позивача, який здійснює підприємницьку діяльність. Отже, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував погіршення матеріального становища позивача.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом першої інстанції повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно до ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача. Оскільки судові витрати зі сплати судового збору за перегляд справи в апеляційному порядку відповідач сплатила у розмірі 1 488,60 грн., з позивача підлягає стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 488,60 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 488,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю.Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова