Ухвала

23 березня 2023 року

м. Київ

справа № 164/299/21

провадження № 61-1688св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постановуВолинського апеляційного суду у складі колегії суддів: Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю., Осіпука В. В., від29 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 20 жовтня

2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від29 грудня 2022 року апеляційну скаргуОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Маневицького районного суду Волинської області від 20 жовтня

2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дитини-інваліда першої групи ОСОБА_3 довічно у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, починаючи з 02 березня 2021 року.

Стягнуто зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частки його заробітку (доходу) протягом всього часу опікування повнолітньою непрацездатною дитиною-інвалідом сином ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з 02 березня 2021 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

30 січня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Волинського апеляційного суду від 29 грудня 2022 року і залишити в силі рішення Маневицького районного суду Волинської області від 20 жовтня 2022 року.

Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду ОСОБА_2 зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема статей 88, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України (пункт 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також неналежне дослідження зібраних у справі докази та не надання їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

09 березня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу

ОСОБА_2 , в якому посилається на те, що копію касаційної скарги та ухвали про відкриття касаційного провадження отримав лише 08 березня 2023 року, у зв'язку із чим не мав можливості подати відзив у встановлений судом строк

(до 01 березня 2023 року).

Згідно з частиною першою статті 395 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

Статтею 120 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до частин другої та шостої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

З огляду на зазначені вище обставини отримання стороною позивача копії касаційної скарги та ухвали про відкриття касаційного провадження, ураховуючи незначний пропуск процесуального строку та з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає, що встановлений судом строк на поданняОСОБА_1 відзиву на касаційну скаргу підлягає продовженню до дати його подання - до 09 березня

2023 року.

Керуючись статтями 34, 127, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Продовжити до 09 березня 2023 року ОСОБА_1 строк на подання відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_2 на постановуВолинського апеляційного судувід 29 грудня 2022 року.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постановуВолинського апеляційного судувід 29 грудня 2022 року призначити до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи № 164/299/21 і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович