Справа №127/5748/23
Провадження № 2/127/657/23
УХВАЛА

06 березня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення розміру часток земельної ділянки.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

У відповідності до вимог п. 4 ст. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, зокрема, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З наведених норм слідує, що звертаючись із позовною заявою до суду, позивач визначає в останній, зокрема і спосіб захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, зверненню до суду із позовною заявою передує наявність обставин щодо порушення права позивача.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Під порушенням цивільного права слід розуміти наслідок протиправної поведінки контрагента (правопорушника), діями якого завдано шкоду суб`єктивним правам та інтересам правомочної сторони.

Як слідує із поданої позовної заяви позивач ОСОБА_1 , з посиланням на положення ст. 89 ЗК України, просить: визначити, що розмір частки померлої ОСОБА_4 у спільній сумісній власності на земельну ділянку, площею 0,0777 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:025:0025, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - 17/25 часток; визначити, що розмір частки ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на земельну ділянку, площею 0,0777 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:025:0025, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - 8/25 часток.

Тобто відповідно до змісту позову позивач просить визначити розмір часток у спільній сумісній власності, проте, мотивуючи позов, посилається на правові норми, які регулюють виділ у натурі частки із майна.

Крім того, позивач звертаючись до суду з даним позовом просить вирішити питання про права відповідача ОСОБА_2 та особи, цивільна правоздатність та дієздатність якої внаслідок смерті припинилась, - ОСОБА_4 .

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 5 ЦК України.

Положеннями ч. 3 ст. 13 ЦПК України визначено диспозитивність цивільного судочинства, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право також мають особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Виходячи з аналізу вищезазначених положень юридичною заінтересованістю володіють тільки ті особи, що звертаються до суду, які є учасниками спірних матеріальних правовідносин, або кому законом надане право на звернення до суду в інтересах інших осіб. Особа має право звернутися до суду за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені.

Звертаючись до суду з цим позовом відповідно до обраного позивачем способу захисту порушених прав, ним не зазначено у позовній заяві в чому саме полягає порушення, невизнання або оспорювання його прав з боку відповідача.

Також, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 3 ст. 83 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів позовної заяви позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказує на належність померлій ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності земельної ділянки та на праві часткової власності житлового будинку. Водночас додає довідку КП «ВМБТІ» № 4065 від 08.05.2019, а також технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок згідно яких право приватної власності на 17/25 частки житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 . Таким чином позовна заява не містить обґрунтованих доказів щодо належності на праві власності вказаного житлового будинку ОСОБА_4 або ж належного підтвердження доказами того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є одна і та ж особа.

Також у позові не зазначено доказів, що спірна земельна ділянка не перебуває під арештом або забороною, в іпотеці та інше станом на день звернення до суду із вказаним позовом.

До того ж, у порушення вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено відомостей щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без руху, а заявникові надати строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (несплата судового збору, зазначення та надання доказів тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток земельної ділянки - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна