ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2316/23 Справа № 202/5769/20 Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_4 , ОСОБА_4 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (суддя першої інстанції Бєсєда Г.В.) , -

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2020 року позивач ОСОБА_5 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2022 року здійснено заміну позивача ОСОБА_5 на його правонаступників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданої заяви позивачі зазначають, що 11.12.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2132, про звернення стягнення на нерухоме майно. Вказаним виконавчим написом було звернуто стягнення на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який був переданий ОСОБА_5 в іпотеку банку. У виконавчому написі зазначено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонується задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування банку коштів у розмірі заборгованості за кредитом у розмірі 455013,86 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 92671,77 доларів США, комісії 31569,51 доларів США, пені на суму 42877,15 доларів США. У виконавчому написі вказано, що стягнення провадиться за 11 років 5 місяців та 7 днів, а саме: з 27.04.2007 року по 04.10.2018 року.

На момент вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом в суді існував спір між ОСОБА_5 та АТ КБ «Приватбанк» щодо розміру заборгованості за кредитним договором та щодо самого існування заборгованості. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. посвідчено виконавчий напис при виникненні права вимоги більше трьох років до часу вчинення виконавчого напису та стягнуто пеню більш ніж за 1 рік. Зазначені обставини підтверджують, що вказаний виконавчий напис вчинено на підставі документів, які не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Також позивачі звертали увагу суду, що після направлення банком першої вимоги від 03.07.2017 року були змінені умови кредитного договору, строк виконання зобов`язань вважався таким, що настав, і кредитодавець не мав права нараховувати проценти та інші платежі за кредитом після дати, вказаної у першій вимозі, а також не мав права у подальшому висувати наступну вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, з іншим, збільшеним розміром заборгованості.

Звернувшись 09.06.2022 року до суду із заявою про зміну підстав позову, позивачі просили суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 11.12.2018 року, зареєстрований за № 2132, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно будівлю колишнього дитячого дошкільного закладу № 345, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 у розмірі: заборгованості за кредитом - 455013,86 доларів США, заборгованості за відсотками - 92671,77 доларів США, комісії 31569,51 доларів США, пені 42 877,15 доларів США, що всього становить 622132,29 доларів США, що за курсом НБУ на 04.10.2018 становить 17618 820, 67 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_4 , ОСОБА_4 до АТ КБ «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 11 грудня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 2132, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно будівлю колишнього дитячого дошкільного закладу № НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 у розмірі: заборгованості за кредитом - 455013,86 доларів США, заборгованості за відсотками - 92671,77 доларів США, комісії 31 569,51 доларів США, пені 42877,15 доларів США, що всього становить 622132,29 доларів США, що за курсом НБУ на 04.10.2018 становить 17618 820, 67 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_4 та ОСОБА_4 судовий збір по 210 грн. 20 коп. на користь кожного окремо.

Із указаним рішенням суду не погодився відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у даній справі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що банком при вчиненні виконавчого напису було надано нотаріусу не всі необхідні документи на підтвердження безспірності заборгованості. При цьому банк зазначив, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Відповідачем було нотаріусу надано договір іпотеки, письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, докази її направлення, виписку з рахунку боржника з відповідними даними. Оскільки нотаріус не перевіряє безспірності заборгованості, то, на думку апелянта, посилання позивачів на наявність судового спору під час видачі виконавчого напису нотаріусу, є безпідставними.

Також апелянт зауважив, що, враховуючи, що право вимоги у кредитора виникло з 29.01.2017 року, то виконавчий напис вчинено 11.12.2018 року у межах трирічного строку.

Крім того, суд дійшов помилкового висновку про те, що письмовою вимогою від 03.07.2017 року банк змінив строк виконання зобов`язання, оскільки це була вимога про усунення порушень, а не про дострокове повернення кредиту та зміну строку виконання зобов`язання. Отже, будь-яких вимог про повне дострокове повернення кредиту з посиланням на умови кредитного договору письмова вимога про усунення порушень не містить.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року цивільна справа витребувана з суду першої інстанції.

03 січня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 січня 2023 року відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження представник апелянта отримав 11 січня 2023 року.

До апеляційного суду 09 лютого 2023 року надійшов відзив від представника позивачів, в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2023 року справу призначено до розгляду.

Судові повістки сторони отримали електронною поштою 24 січня 2023 року.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 15 березня 2023 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою (том № 4, а.с. 28).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 15 березня 2023 року третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника відповідача - Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» адвоката Сокуренко Є.С., представника позивачів адвоката Павленко А.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_5 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та АТ КБ «Приватбанк», був укладений кредитний договір № DNDVGK00000146 від 27.04.2007.

Відповідно до п.7.1. кредитного договору банк зобов`язується надати ОСОБА_5 кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з «27» квітня 2007 року по «27» квітня 2027 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 827197,00 доларів США, на наступні цілі: 751655,00 грн. доларів США на купівлю нерухомості та будівництво, а також сплату страхових внесків в сумі 75542,00 грн. даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,98% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п.6.2 даного Договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 27.04.2007 року між ОСОБА_5 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» підписаний договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 993.

Відповідно до умов вказаного договору іпотеки, ОСОБА_5 передав банку в іпотеку нерухоме майно будівлю колишнього дитячого дошкільного закладу № 345, літ. А-2, загальною площею 3069,5 кв.м., ганки зі сходами а, а1, а2, ганки літ. а3, а4, а5,а6, а7, а8, навіс Б (тим час.), огорожа №3, мостіння І,ІІ, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі іпотечного договору від 27.04.2007 на будівлю колишнього дитячого дошкільного закладу №345, літ. А-2, А1-1 загальною площею 3069,5 кв.м., ганки зі сходами а, а1, а2, ганки літ. а3, а4, а5,а6, а7, а8, навіс Б (тим час.), огорожа №3, мостіння І,II, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , нотаріусом було накладено обтяження щодо заборони відчуження нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 4885908 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та здійснена реєстрація у Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером 11231481 на вищезазначене нежитлове приміщення.

11.12.2018 АТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. із заявою, в якій просив вчинити виконавчий напис на копії договору іпотеки № DNDVGK00000416 від 27.04.2007 в рахунок погашення заборгованості позичальника за кредитним договором від 27.04.2007.

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис нотаріуса від 11.12.2018, зареєстрований в реєстрі за № 2132, про звернення стягнення на нерухоме майно.

Вказаним виконавчим написом було звернуто стягнення на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який був переданий ОСОБА_5 в іпотеку банку.

У виконавчому написі зазначено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонується задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування банку коштів у розмірі: заборгованості за кредитом у розмірі 455013, 86 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 92671,77 доларів США, комісії 31 569,51 доларів США, пені на суму 42877,15 доларів США.

На момент звернення АТ КБ «Приватбанк» до приватного нотаріуса Бондар І.М. iз заявою про вчинення виконавчого напису та на момент вчинення приватним нотаріусом Бондар I.М. виконавчого напису в суді існував спір між ОСОБА_5 та АТ КБ «Приватбанк» щодо розміру заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2020 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Козіна Анжеліка Валеріївна, ОСОБА_4 , про визнання пункту кредитного договору недійсним, визнання правовідношення за кредитним договором припиненим, визнання договору іпотеки припиненим, відмовлено.

Також судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» вже звертався до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про вчинення виконавчого напису та 11 липня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6611, яким запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 2 953000,00 грн. 07 коп. з громадянина ОСОБА_5 , які є його боргом за Кредитним договором № DNDVGK00000146 від 27.04.2007 року укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк».

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2018 № 200/471/18 позовну заяву ОСОБА_5 задоволено. Визнано незаконними дії приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни відносно вчинення виконавчого напису за № 6611 від 11.07.2017 року на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 11.07.2017, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 6611, оскільки відсутня безспірність заборгованості за кредитним договором.

Виконавчий напис від 11.07.2017 та виконавчий напис від 11.12.2018 були вчинені нотаріусом на підставі різних вимог.

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про те, що відповідач не згодний з висновками суду першої інстанції про те, що до нотаріуса про вчинення виконавчого напису були долучені не всі необхідні документи на підтвердження безспірної заборгованості, є безпідставними, виходячи з наступного.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Вказане вище співпадає з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про те, що відповідач не згодний з висновками суду першої інстанції про те, що Банк змінив строк виконання зобов`язання на липень 2017 року, є безпідставними, виходячи з наступного.

05.07.2017 року АТ КБ «Приватбанк» направив ОСОБА_5 цінним листом з описом вкладення «Письмову вимогу від 03.07.2017 року про усунення порушень за кредитним договором No DNDVGK00000416 від 27.04.2007 року», в якій зазначив, що «Банк, користуючись своїм правом на повернення кредиту за вимогою Банку, вимагає від Вас виконання всіх боргових зобов`язань за Кредитним договором та сплатити суму боргу за Кредитним договором, яка становить всього: 487969,85 доларів США з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту - 455014 доларів США 33 центи, заборгованість за процентами - 23741 долар США 85 центів, заборгованість з комісії - 7516 доларів США 55 центів, заборгованість з пені - 1697 доларів США 12 центів.

При цьому, банк повідомив, що «термін повернення кредиту та сплати плати за кредитом вважаються такими, що настали, а кредит i плата за кредит обов`язковими до повернення і сплати в повному обсязі протягом 5 календарних днів з дати відправлення письмової вимоги» (том № 3, а.с. 54).

У відповідності до п.п. 2.3.3.(а) п. 2.3. Кредитного договору No DNDVGK00000416 від 27.04.2007 року Банк, на власний розсуд, має право змінити умови договору зажадати від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст. 212, 611, 651 ЦК України, щодо зобов`язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначену в повідомленні дату. На цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду й відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов`язання за договором.

У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В п. 91 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р по справі No 444/9519/12 вказано, що у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, дії АТ КБ «Приватбанк» по надісланню Квятковському В.А. «Письмової вимоги від 03.07.2017 року про усунення порушень за кредитним договором No DNDVGK00000416 від 27.04.2007 року» вказують на те, що Банк на власний розсуд змінив умови Кредитного договору та зажадав від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування у повному обсязі, як це передбачене п. 2.3. кредитного договору та ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

За таких обставин надання Банком для вчинення другого виконавчого напису другої вимоги від 10.10.2018 року з іншої сумою заборгованості, збільшеною за рахунок нарахування процентів за кредитом, комісії та пені, та розрахованою на іншу, більш пізню дату, є безпідставним, оскільки його права та інтереси забезпечувались ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, і, відповідно, є безпідставним вчинення оскаржуваного виконавчого напису від 11.12.2018 року.

Крім того, як вбачається з Письмової вимоги від 03.07.2007 року про усунення порушень за кредитним договором No DNDVGK00000146 від 27.04.2007 року, банк вимагав повернення кредиту та сплати плати за кредит протягом 5 календарних днів з дати відправлення вказаної письмової вимоги, а не після її отримання.

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про те, що Банком були надані усі необхідні документи, згідно з переліком документів, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які підтверджують наявність правовідносин між кредитором та боржником, а також документи, які підтверджують заборгованість, а позивачами у встановленому порядку не спростовано належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надано доказів часткового або повного погашення заборгованості, є безпідставними, виходячи з наступного.

ПАТ КБ «ПриватБанк» вже звертався до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар I.М. про вчинення виконавчого напису та 11.07.2017 року цим нотаріусом вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за No 6611, яким запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 2953000 гривень 07 копійок з громадянина ОСОБА_5 , які є його боргом за Кредитним договором No DNDVGK00000146 від 27.04.2007 року укладеним між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2018 No 200/471/18 позовну заяву ОСОБА_5 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 11.07.2017, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за No 6611, оскільки відсутня безспірність заборгованості за кредитним договором.

Виконавчий напис від 11.07.2017 року та виконавчий напис від 11.12.2018 року були вчинені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. на підставі різних вимог.

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про те, що суд першої інстанції розглянув справу формально, неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, порушив процесуальні норми та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, є безпідставними, оскільки апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обгрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2022 року і задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст судового рішення складений 16 березня 2023 року

Суддя: О.Д.Канурна