Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/745/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.,

при секретарі Щокань В.М.,

за участю заявника ОСОБА_1

представника

заявника адвоката Давигора С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця, ОСОБА_1 , через свою представницю - адвоката Давигору Світлану Анатоліївну, звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_2 , у Королівстві Іспанія, де він перебував з нею на лікуванні. З ОСОБА_2 вони перебували у зареєстрованому шлюбі із 11.02.1993 по дату його смерті. Усе своє свідоме життя вони з чоловіком мешкали у квартирі, яка належала йому на праві приватної власності, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Останнім місцем проживання та реєстрації померлого була вказана вище квартира, що зокрема підтверджується довідкою Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» ЧМР №8733-2 від 25.10.2022.

Як зазначено, її чоловік, ОСОБА_2 , за життя отримував пенсію, оскільки все життя пропрацював на Черкаському заводі хімреактивів, де за Списком №1 (шкідливих умов роботи) отримував пенсійне забезпечення у відповідному розмірі. Розмір виплати пенсії чоловіка складав близько 8000 грн. До того ж, вона теж, починаючи з 2016 року мала пенсію за віком, розмір якої - 2100 грн. Таким чином, її пенсія та пенсія чоловіка, фактично були їх єдиним доходом, за рахунок якого вони проживали та забезпечували своє існування.

Після смерті чоловіка, Департамент пенсійного забезпечення, 31.05.2022, направив до ГУ ПФУ в Черкаській області лист №2800-0301103/20713 з формуляром про розгляд її заяви від 04.02.2022 про призначення пенсії по втраті годувальника. 15.06.2022 ГУ ПФУ в Черкаській області прийняло рішення про відмову у перерахунку пенсії №77.

У заяві також вказано, що 03.11.2022 вона звернулася до Департаменту соціальної політики, з проханням підготувати та видати їй акт опитування сусідів та видачі довідок щодо проживання. 03.11.2022 їй було вручено повідомлення про відмову у видачі Акту опитування сусідів з підстав, що останнім місцем проживання померлого, ОСОБА_3 , було: АДРЕСА_2 , що суперечить інформації, зазначеній в акті опитування субсидії.

Разом з тим, просить врахувати те, що внаслідок загострення хвороб та потреби у отриманні оперативного втручання вона з чоловіком у липні 2021 року поїхали до доньки ОСОБА_4 в Іспанію , де перебували певний час, допоки чоловік проходив реабілітацію. Вона була поруч з ним весь час, підтримувала, надавали поміч по забезпеченню його всім необхідним. До того ж, 07.07.2021 вони з чоловіком в`їхали до Валенсії (наявні відмітки в паспортах про в`їзд до країни), з метою лікування чоловіка, який фактично вже був «в інвалідному кріслі». В Іспанії (місто Канальс) у них мешкає донька ОСОБА_4 , яка тривалий час перебуває в цій країні, має роботу та власне житло. Зважаючи на загострення хвороб чоловіка, вони, починаючи з 2013 року, приїздили до доньки, з метою лікування чоловіка та підтримання його здоров`я. Їх спільне проживання з чоловіком за однією адресою також підтверджується свідоцтвом про колективну реєстрацію, видану у формі довідки від 20.05.2021, з якого вбачається, що у АДРЕСА_2 , зареєстровані у житлі наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Місце реєстрації у вказаному житлі давало право отримувати дозвіл на проживання та бути на законних підставах за кордоном. Відповідно до історичної довідки про житло від 16.11.2022, за вказаною вище адресою зареєстровані і інші особи, окрім них, її та чоловіка. Статус чоловіка у зв`язку із його смертю зазначено, як пасивний, тобто місце реєстрації чоловіка припинено.

Крім того, після смерті чоловіка, вона звернулася в ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою про призначення їй пенсії після смерті чоловіка, який був для неї єдиним годувальником, проте, рішенням №45 від 23.01.2023 їй відмовлено у переході з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з підстав ненадання документів про реєстрацію за однією адресою з померлим годувальником. Між тим, заявниця вважає, що ГУ ПФУ в Черкаській області не встановило, що вона фактично, на дату смерті чоловіка, проживала разом з ним, вела спільне господарство, незважаючи на різне місце реєстрації.

Таким чином, заявниця просить суд встановити факт її сумісного проживання разом із чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 08.02.2023 заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження. Крім того, зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області надати суду, у строк до 24.02.2023, відомості про розмір пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.02.2023, на виконання ухвали суду від 08.02.2023, ГУ Пенсійного фонду України в Черкаській області надало до суду довідку № 341540 про доходи пенсіонера ОСОБА_2 , за період з 01.01.2020 по 28.02.2023.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представниця - адвокат Давигора С.А., підтримали заяву та просили задовольнити у повному обсязі, на підставі наведеного у ній обгрунтування та з урахуванням доказів, які додані до заяви. Зазначили, що заявниця разом із чоловіком тимчасово перебували у Іспанії, хоча фактично завжди проживали у АДРЕСА_1 .

У судове засідання представник заінтересованої особи - ГУ Пенсійного фонду України в Черкаській області, не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є сусідкою заявниці, оскільки мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Вказує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жили завжди, як одна сім`я і вона з ними постійно підтримувала сусідські відносини. Як їй відомо, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тимчасово виїздили до дочки в Іспанію, але потім повертались в Україну і мешкали саме за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що заявниця є її рідною тіткою (рідна сестра її матері). Її тітка та ОСОБА_2 завжди мешкали за адресою: АДРЕСА_1 , куди вона неодноразово приходила до них у гості. Про інше місце їх проживання їй не відомо. Також зазначила, що влітку 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поїхали в Іспанію для лікування останнього, де він помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , і там же похований.

Заслухавши пояснення заявниці та її представниці, показання свідків, вивчивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.02.1993 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 243 та видане свідоцтво про шлюб (повторне) серії НОМЕР_1 від 04.10.2022. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_2 , дружини - ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у лікарні ім. Льюіса Альканьїса, м. Хатіва, провінція Валенсія, Іспанія, про що 21.12.2021 відділом реєстрації актів цивільного стану м. Хатіва складено відповідний запис та видане свідоцтво № 3648926/21 від 19.01.2022. Останнім місцем проживання зазначено: АДРЕСА_4 .

Разом з тим, як вбачається з інформації, наданої департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 25.10.2022 № 8733-2, померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується відповідною відміткою у його паспорті громадянина України (серія НОМЕР_2 від 27.07.2011). Вказана вище квартира належала йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва право власності, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому м. Черкаси 12.08.1993.

Судом досліджено ряд документів, які видані уповноваженими органами Іспанії, зокрема Свідоцтво про колективну реєстрацію від 20.05.2021, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані в житлі за адресою: АДРЕСА_2 , з 01.04.2015. Проте, відповідно до історичної довідки про житло від 16.11.2022, за вказаною вище адресою, статус ОСОБА_2 зазначено, як пасивний, у зв`язку із його смертю, тобто місце його реєстрації припинено.

Крім того, із доданого до заяви паспорту заявниці - ОСОБА_1 (серія НОМЕР_3 від 28.01.1997), вбачається, що її місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_5 .

Проте, у декларації № 0001-М895-НРА0 від 13.12.2022 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, що укладена між лікарем ОСОБА_15 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначена адреса місця фактичного проживання або перебування останньої: АДРЕСА_1 . Як встановлено у судовому засіданні, за вказаною вище адресою, заявниця фактично і проживала.

Також з`ясовано, що після смерті ОСОБА_2 , заявниця, ОСОБА_1 , звернулася до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради з проханням підготувати та видати їй акт опитування сусідів та видати довідку щодо проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на що 03.11.2022 отримала повідомлення про відмову у видачі акту опитування сусідів АДРЕСА_6 , оскільки, при опрацюванні матеріалів звернення було встановлено, що останнім місцем проживання померлого, ОСОБА_3 , було: АДРЕСА_2 .

До того ж, після смерті після смерті ОСОБА_2 , заявниця, ОСОБА_1 , звернулася до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника. Між тим, ГУ ПФУ в Черкаській області прийнято рішення № 77 від 15.06.2022 про відмову у перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідних документів, зокрема, які засвідчують факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї. З аналогічних підстав, 21.01.2023 відділом перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Запорізькій області прийнято рішення № 45 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку, якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав,свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На думку суду, спору про право немає, а тому справа належно розглядається у порядку окремого провадження.

За приписами частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Варто зазначити, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є. Правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23.04.2020 у справі № 686/8440/16ц.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації.

Судом встановлено, що заявниця, ОСОБА_1 , фактично мешкала зі своїм чоловіком, ОСОБА_2 , у квартирі АДРЕСА_7 , хоча і зареєстровані вони за різними адресами, зокрема: чоловік - АДРЕСА_5 , дружина - АДРЕСА_1 . При цьому, під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 тимчасово разом проживали у доньки в Іспанії задля лікування та реабілітації у медичному закладі ОСОБА_2 , хоча постійним місцем їхнього проживання було: АДРЕСА_1 .

Слід зазначити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство та мали єдиний бюджет, незважаючи на те, що місце реєстрації заявниці інше ( АДРЕСА_5 ), вони опікувалися та піклувалися один одним. У цьому помешканні наявні їхні речі, оскільки їхній від`їзд до Іспанії був тимчасовим задля лікування та реабілітації ОСОБА_2 . Крім того, з`ясовано, що вони були пов`язані взаємними правами та обов`язками подружжя. Дані обставини підтверджуються дослідженими письмовими доказами по справі та показаннями свідків.

Метою ОСОБА_1 при зверненні до суду із цією заявою є встановлення факту її сумісного проживання з чоловіком, ОСОБА_2 за однією адресою, на момент його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 , є оформлення пенсійного забезпечення по втраті годувальника, оскільки, відповідно до ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38).

На думку суду, недотримання заявницею вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а також Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» щодо відсутності реєстрації за однією адресою зі своїм чоловіком - ОСОБА_2 , не свідчить про те, що вона не мешкала з останнім, станом на момент його смерті, за однією адресою.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення у повному обсязі.

Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, ст. 3 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 13, 19, 89, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 430 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 разом із чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06.03.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька