Справа № 464/4757/22
пр.№ 2/464/118/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар судового засідання Шманько О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики №Л180821-1 від 18.08.2021 у розмірі 109 523 грн. 70 коп. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 18.08.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики №Л180821-1 та 18.05.2022 додаткову угоду до такого договору, відповідно до умов яких позикодавець передав у власність позичальника грошові кошти в сумі 86 246,55 грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» еквівалентно 2691 доларів США, які остання зобов`язалася повернути до 18.02.2023. При цьому, сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню, буде становити 2 691 доларів США за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» на дату здійснення платежу. Проте, свої зобов`язання за договором позики відповідачка не виконала та не повернула суму позики, а тому позивач просив суд стягнути на його кристь 109 523 грн. 70 коп., а також вирішити питання судових витрат.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що 18.08.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики №Л180821-1, відповідно до умов якого позикодавець передав, а позичальник прийняла грошові кошти у сумі 72 145,71 грн., що на день укладення договору еквівалентно 2691 доларам США, які останній зобов`язався повернути відповідно до графіку повернення коштів, а саме до 18.05.2022. Також сторони домовились, що загальна сума в гривнях, що підлягає поверненню, становить 2691 долар США за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПриватБанк» на дату здійснення платежу.

Окрім цього, 18.08.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору позики №Л180821-1, відповідно до якої сторони домовились внести зміни в п. 1, 5, 6 договору позики, зокрема, позикодавець передав, а позичальник прийняла грошові кошти у сумі 86 246,55 грн., що на день укладення договору еквівалентно 2691 доларам США, які останній зобов`язався повернути відповідно до графіку повернення коштів, а саме до 18.02.2023. Також сторони домовились, що загальна сума в гривнях, що підлягає поверненню, становить 2691 долар США за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПриватБанк» на дату здійснення платежу.

Факт передачі позикодавцем ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_2 коштів підтверджується її особистим підписом у розписці від 18.05.2022, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором

Враховуючи те, що доказів повернення суми позики відповідачем не надано, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми позики в розмірі 109 523,70 грн., що еквівалентно 2691 дол. США на момент подання позовної заяви.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є обґрунтованими та такі необхідно задовольнити.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача ОСОБА_3 надано договір-доручення про надання правової допомоги №04-2021 від 14.05.2021, додаткову угоду про внесення змін до договору-доручення про надання правової допомоги від 14.05.2021, додаток №3 до договору види та обсяг правової допомоги, розміри та порядок оплати винагороди від 22.07.2022, ордер про надання правової допомоги серії ВС №1163985 від 05.10.2022

Відповідно до п. 1.2 додатку №3 до договору-доручення про надання правової допомоги №04-2021 від 14.05.2021 розмір винагороди (гонорару) за надання правової допомоги становить 40% від суми заборгованості.

Оскільки клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу відсутнє, такі витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 43 809,48 грн.

Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1095,23 грн.

Керуючись статями 1046, 1047, 1049 ЦК України, статтями 2, 81, 89, 142, 247, 263 265, 280 289 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 18.08.2021 у розмірі 109523 (сто дев`ять тисяч п`ятсот двадцять три) гривні 70 (сімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1095 (тисячу дев`яносто п`ять) гривень 23 (двадцять три) копійки, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 43 809 (сорок три тисячі вісімсот дев`ять) гривень 48 (сорок вісім) копійок, а всього 44 904 (сорок чотири тисячі дев`ятсот чотири) гривні 71 (сімдесят одну) копійку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.