13.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/5338/18
Провадження № 2/205/422/23
У Х В А Л А

13 березня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м.Дніпрі клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа.

13 березня 2023 року на електронну адресу суду відповідач ОСОБА_1 надіслав клопотання про зупинення провадження у вищевказаній цивільній справі до завершення військового стану у зв`язку з його перебуванням на військовій службі у складі Збройних Сил України, оскільки він до теперішнього часу перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця, яка з початку війни по теперішній час знаходиться на лінії зіткнення з ворогом. Зараз він перебуває на стаціонарному лікуванні у військовому шпиталі (військової частини НОМЕР_2 ) після отриманої мінно-вибухової травми і акубаратравми (контузії), отриманої ним при захисті Батьківщини. Зазначив про те, що він не виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та контракт не припиняється у разі перебування на лікуванні. Оскільки він перебуває на військовій службі, знаходиться на стаціонарному лікуванні, він не може брати участь у судових засіданнях, знайомитися з матеріалами справи, надавати суду пояснення, тобто не може належним чином захистити себе від пред`явленої до нього позовної заяви, а тому є всі законні підстави для зупинення провадження у цій справі до його звільнення з військової служби.

Представник позивача ОСОБА_3 надала суду заперечення на клопотання відповідача, у задоволенні якого просила відмовити, посилаючись на те, що відповідач черговий раз зловживає своїми процесуальними правами і подав заяву про зупинення провадження, що свідчить про навмисне затягування розгляду справи, не користується правовою допомогою у судовому процесі, при тому, що заяву йому складав правник, що вбачається з тексту та правильності складання. Окрім того, відповідач не користується правом на відеоконференцію, також він з літа 2022 року знаходиться весь час у місті Дніпрі, вільно пересувається у місті, нічим не обмежений. Єдина мета відповідача це затягування розгляду справи по суті. Зазначає, що в матеріалах справи наявні всі докази і документи для вирішення справи по суті і відсутність відповідача не стає на заваді. Крім того, відповідач не надав жодних допустимих доказів, що підтверджують обставини, на які відповідач посилається у заяві. Також відповідач не скористався своїм правом надати заперечення щодо обставин справи чи відзив на позовну заяву. Вважає, що наразі не існує жодних перешкод у розгляді справи по суті, відповідачу ніщо не заважає викласти свої письмові пояснення щодо позовних вимог і їх обґрунтування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи та клопотання відповідача, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому згідно з п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Так дійсно Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/20211 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України вказаний вище указ було затверджено.

Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, зокрема востаннє Указом Президента України № 757/2022 від 7 листопада 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2738-IX від 16 листопада 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, та такий продовжує діяти на даний час.

В ухвалі Верховного Суду від 29 серпня 2022 року в справі № 461/5209/19 вказано, що: «22 серпня 2022 року позивач звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі № 461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини від 08 серпня 2022 року № 2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Такі правові висновки викладені у постанові КЦС ВС від 09 листопада 2022 у справі № 753/19628/17.

Як вбачається з долученої до клопотання відповідача від 21 лютого 2023 року довідки № 311 від 23 березня 2022 року, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 за загальною мобілізацією з 26 лютого 2022 року.

Водночас, вказана довідка видана 23 березня 2022 року, тоді як на цей час вже березень 2023 року.

При цьому подане клопотання не містить жодних доказів того, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан, а відповідач знаходиться в зоні бойових дій та позбавлений можливості прибувати до суду.

Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнний стан був запроваджений стосовно території, а не стосовно суб`єктів, а у пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України передбачено зупинення провадження, коли на воєнний стан переведені суб`єкти (конкретні військові формування), а не території.

Наведені висновки суду піддержуються також правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, в якій суд переглядаючи у касаційному порядку ухвалу апеляційного суду про зупинення провадження у справі вказав, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що надані відповідачем на підтвердження проходження військової служби документи - довідка форми 5 та витяг з наказу командира військової частини, не підтверджують наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, а відтак суд апеляційної інстанції зробив неправильний висновок про зупинення провадження у справі.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Однак відповідачем не долучено до клопотання жодного документу на підтвердження виконання ним бойових завдань у зоні бойових дій, отримання ним травми під час перебування на військовій службі та перебування його на цей час на стаціонарному лікуванні у військовому шпиталі.

Крім того, відповідачем не надано жодного документу на підтвердження, що він позбавлений можливості прибувати до суду у судові засідання або проведення судового розгляду справи за його участі в режимі відеоконференції.

Більш того, вищезазначена справа перебуває в суді з 2018 року, з матеріалами якої відповідач знайомився у попередніх судових засідання, що свідчить про обізнаність відповідача про предмет спору та не позбавляє його права викласти свою думку в письмових поясненнях на позовну заяву, неодноразово продавав клопотання про відкладення розгляду справи, але за весь час так і не скористався своїм правом на звернення за правовою допомогою та подання відзиву на позовну заяву чи доказів на спростування позовних вимог.

Отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у вказаній справі, оскільки відповідачем на сьогоднішній час не надано жодного доказу на підтвердження обставин, викладених ним у заяві про зупинення провадження.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 260, 352-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі відмовити.

Ухвала окремому оскарженню від рішення суду не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко