Справа № 212/4149/14-ц
У Х В А Л А

09 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Кіясь А. Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 212/4149/14-ц за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, зобов`язання зняти арешт з майна, скасувавши заходи примусового виконання, зацікавлені особи: Покровський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит»,

за участі представника Покровського ВДВС - Корсак О. Ю., -

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2023 року заявник звернувся до суду із даною скаргою, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що 22.07.2016 року Жовтневим ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області видано постанову про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження у виконавчому проваджені ВП №51756626. Натомість, вказував що частка у праві власності на нерухоме майно, кв. АДРЕСА_1 була ним відчужена 18.12.2013 року та він іншого нерухомого майна не має. Після завершення виконавчого провадження повторно стягувач на примусове виконання не звертався. Однак на даний момент залишилися вжиті заходи виконавчого провадження у вигляді накладення арешту на все нерухоме майно скаржника. Так 24 січня 2023 року він отримав відповідь від виконавчої служби про те, що зняття арешту не є можливим у зв`язку з закінченням терміну виконавчого провадження. Отже, під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець не вжив заходів на скасування арешту. Вказане правопорушення є триваючим, тому просив суд поновити строк на подання скарги. Таким чином просив суд визнати протиправною бездіяльність Покровського ВДВС у м. Кривому Розі щодо не зняття арешту з нерухоме майна ОСОБА_1 , зобов`язавши Покровський ВДВС зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 у рамках ВП № 51756626, скасувавши заходи примусового виконання.

У відзиві на скаргу представник Покровського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Корсак О. Ю., заперечуючи проти задоволення скарги ОСОБА_1 вказував, що в ході примусового виконання рішення суду по справі № 212/4149/14-ц державним виконавцем було вжито усіх необхідних та передбачених законом заходів для його виконання, зокрема, шляхом накладення арешту на все нерухоме майно боржника. При цьому законних підстав для скасування арешту такого майна при завершенні виконавчого провадження 23.06.2017 року у державного виконавця не було. Додавав, що станом на 1 березня 2023 року до Покровського ВДВС не надходило відомостей про фактичне виконання рішення суду боржником по такій справі або про скасування виданого на його підставі виконавчого листа. На підставі переліченого просив суд відмовити у задоволенні скарги повністю.

Заявник, ОСОБА_1 , до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Представники Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання також не з`явились.

Представник Покровського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Корсак О. Ю., який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_1 , посилаючись на відзив, обгрунтування якого повністю підтримав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином суд, розглянувши скаргу ОСОБА_1 за відсутності учасників процесу, які не з`явились, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного вмотивування.

За ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду у 10-тиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Враховуючи, що відповідь від 24.01.2023 року Покровського ВДВС в м. Кривий Ріг на свій запит ОСОБА_1 отримав 31 січня 2023 року, та зважаючи на триваючу бездіяльність на думку скаржника з боку виконавчої служби, то суд дійшов висновку, що згідно із ч. 2 ст. 449 ЦПК пропущений строк для подання даної скарги був ОСОБА_1 з поважних причин, тому його слід поновити.

Суд встановив, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2014 року з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 14.06.2013 року в сумі 18710,56 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн.

20 березня 2015 року представники стягувача отримали виконавчий лист про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу за кредитним договором від 14.06.2013 року.

Також встановлено, що 22 липня 2016 року на примусове виконання надійшов виконавчий лист за рішенням суду від 30 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу за кредитним договором, що підтверджується відповіддю від 24 січня 2023 року Покровського ВДВС в м. Кривий Ріг.

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС м. Кривий Ріг від 22 липня 2016 року було накладено арешт із забороною його відчуження в рамках ВП № 51756626 на все нерухоме майно боржника, ОСОБА_1 , що вбачається з інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 11.11.2022 року.

При цьому за даними на 11.11.2022 року Державного реєстру прав на нерухоме майно у ОСОБА_1 відсутнє на праві власності нерухоме майно, оскільки ним було ще 18.12.2013 року відчужено частку у спільній частковій власності на кв. АДРЕСА_1 .

Суд також встановив, що 23 червня 2017 року постановою державного виконавця Покровського ВДВС в м. Кривий Ріг виконавчий лист по справі № 212/4149/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу за кредитним договором було повернуто стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»,а на тепер строк зберігання вказаного ВП № 51756626 скінчився, що вбачається з відповідді від 24 січня 2023 року Покровського ВДВС в м. Кривий Ріг.

Так за п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

При цьому в даному випадку за положеннями ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника не знімається.

Судом також встановлено, що наразі відсутні відкритті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 , що підтверджується інформації з Єдиного реєстру боржників та автоматизованої системи виконавчого провадження.

Отже, встановлено, що реалізувати свої конституційні права на набуття права власності скаржник наразі позбавлений можливості, оскільки відносно нього існує незнятий арешт на все нерухоме майно.

За ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Суд вказує, що у ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, до яких встановлені судом обставини справи не підпадають.

Отже, у такому випадку вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Покровського ВДВС у м. Кривому Розі щодо не зняття арешту з нерухоме майна ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та відповідно задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовані правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності майна у боржника, у якого відсутнє, зокрема, на праві власності нерухоме майно, на яке може бути звернуто стягнення.

При цьому за змістом ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у такому випадку арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Суд у цьому сенсі зауважує, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на все нерухоме майно боржника, за умови відсутності у нього такого майна, завершення виконавчого провадження та спливу для стягувача визначеного ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строку для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання після його повернення, є у сукупності невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Таким чином за встановлених обставин справи, через відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 з примусового виконання рішення суду від 30.10.2014 року на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит», відсутності у боржника нерухомого майна, арешт, накладений 22 липня 2016 року (майже сім років потому) на все нерухоме майно ОСОБА_1 із забороною його відчуження в рамках ВП 51756626, підлягає на переконання суду скасуванню.

Аналогічний за змістом правовий висновок був висловлений Верховним Судом у постанові від 22 грудня 2021 року по справі № 645/6694/15-ц.

За ч. 2 ст. 451 ЦПК у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В той же час суд зазначає, що оскільки на тепер відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 немає, а виконавче провадження № 51756626 завершено й строк його зберігання сплив, то зобов`язати державного виконавця зняти арешт з майна ОСОБА_1 у такому виконавчому провадженні не є можливим, зважаючи також на відсутність для цього у державного виконавця підстав, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, враховуючи викладене вмотивування, суд дійшов переконання, що заявлені вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а саме: шляхо скасування судом арешту, накладеного на все нерухоме майно такого боржника постановою державного виконавця від 22.07.2016 року в рамках виконавчого провадження № 51756626, зі скасуванням відповідно заборони його відчуження.

Керуючись ст. 447-453 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

Строк для подання скарги на бездіяльність державного виконавця, зобов`язання зняти арешт з майна, скасувавши заходи примусового виконання, ОСОБА_1 поновити.

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, зобов`язання зняти арешт з майна, скасувавши заходи примусового виконання, зацікавлені особи: Покровський відділ Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», задовольнити частково.

Арешт, накладений постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 22 липня 2016 року в рамках ВП № 51756626 на все нерухоме майно ОСОБА_1 із забороною його відчуження та внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасувати.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга буде подана протягом 15 днів з дня її вручення.

Повний текст ухвали складено та підписано 9 березня 2023 року.

Суддя Д. О. Козлов