Справа № 127/7360/23
Провадження 2-о/127/139/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши в окремому провадженні у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу № 127/7360/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

в с т а н о в и в:

16.03.2023 року судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Перово Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, яке на даний час є тимчасово окупованою територією, померла його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 78 років.

Згідно довідки про смерть № С-04672 від 11.10.2022 року, причиною смерті була лівошлуночкова недостатність та атеросклеротична хвороба серця.

Смерть ОСОБА_2 констатована протоколом встановлення смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 медичним працівником ОСОБА_3 , свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видано 11.10.2022 року Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану серія НОМЕР_1 .

Згідно копії довідки про кремацію (№11555/1/111022/785166), кремація тіла померлої ОСОБА_2 відбулась 14.10.2022 р., після чого її прах було видано для захоронення у Вінницькій області.

Звернувшись до відділу ДРАЦС з метою реєстрації у встановленому порядку смерті матері, заявник отримав відмову, оскільки надані ним документи не є підставою для такої реєстрації, так як видані органами, що знаходяться на тимчасово окупованій території АР Крим та є недійсними і не створюють правових наслідків.

Реєстрація смерті матері у встановленому законом порядку необхідна заявнику з метою оформлення спадкових прав, що стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

ОСОБА_1 просив суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 78 років у с. Перово Сімферопольського району Автономної Республіки Крим.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву про встановлення факту просив задоволити.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належними чином, проти задоволення заяви не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області. Його батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянка України, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Перово Сімферопольського району Автономної Республіки Крим.

Згідно затвердженого постановою уряду Російської Федерації від 20.09.2012 року № 950 протоколу встановлення смерті людини, фельдшером СССМП ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13.20 год. констатовано смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наявності ознак біологічної смерті.

Актовий запис про смерть ОСОБА_2 - № НОМЕР_2 складений 11.10.2022 року відділом реєстрації смерті (99100007) м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим та видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 .

З довідки про смерть № С-04672 від 11.10.2022 року, виданої відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим вбачається, що ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Перово Сімферопольського району Республіка Крим, Російська Федерація. Причиною смерті вказано: лівошлуночкова недостатність 150.1, атеросклеротична хвороба серця 125.1.

14.10.2022 року ООО «Кримська національна меморіальна компанія» надала довідку про кремацію, згідно якої тіло померлої ОСОБА_2 , реєстраційний номер кремації 11555/1/111022/ НОМЕР_3 , кремовано 14.10.2022 об 11.30 год. Прах виданий для поховання на цвинтарі в Україні, Вінницька область.

Відділом ДРАЦС у м. Вінниця 14.10.2022 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території в АРК Крим, оскільки для підтвердження факту її смерті пред`явлено документи, видані на території, де органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та які не є підставою для державної реєстрації смерті і не відповідають вимогам ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», розд. 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні».

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час уразі неможливості реєстрації смерті органом державної реєстрації.

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків, а тому видане Міністерством юстиції Республіки Крим Російської Федерації свідоцтво про смерть не створює правових наслідків.

Разом з тим, оцінюючи надані заявником докази, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, та чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Практикою Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці, зокрема в рішеннях ЄСПЛ «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidouv. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр протии Туреччини» (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozerv. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). Зокрема ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто, є окупованою)» (Mozerv. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Враховуючи наведені обставини, надані суду докази і норми закону, суд вважає необхідним встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 78 років, на тимчасово окупованій території України в селі Перово Сімферопольського району Автономної Республіки Крим.

На підставі ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до вимог частини 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 89, 315-319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

заяву задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 78 років,на тимчасово окупованій території України в селі Перово Сімферопольського району Автономної Республіки Крим.

Рішення підлягає негайному виконанню і є підставою для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду, відповідно до ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повне судове рішення складене 17 березня 2023 року.

Суддя: