Справа № 509/1191/23
УХВАЛА

16 березня 2023 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Є. М., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії,-

ВСТАНОВИВ:

10.03.2023 року позивач в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства вартість не облікованої електричної енергії в розмірі 16 871,43 грн, та судовий збір.

Предметом спору у даній справі є вимога про стягнення з ОСОБА_1 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь позивача вартості не облікованої електричної енергії.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо порушення зобов`язання відповідачем за фактично укладеним договором відповідно до якого було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ОСОБА_1 .

Позовна заява подана до Овідіопольського районного суду Одеської області з посиланням на положення ч. 8, 9 ст. 28 ЦПК України та, зокрема, з тих мотивів, що виконання договору щодо споживання абонентом електроенергії на території Одеського (колишнього Овідіопольського району), а саме за адресою: АДРЕСА_2 , то вірним як вважає позивач є звернення з позовом саме до даного суду.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі справи до іншого суду за територіальною юрисдикцією (підсудністю) з огляду на наступне.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, подаючи до Овідіопольського районного суду Одеської області даний позов, позивач вказав місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , та мотивує свої вимоги щодо звернення до суду саме за підсудністю в порядку ч.8, 9 ст. 28 ЦПК України, посилаючись при цьому на договір (правочин), який фактично укладений з ОСОБА_1 , та на яку було відкрито особовий рахунок.

При цьому, копія договору на яку посилається позивач, в матеріалах справи взагалі відсутня.

Відповідно до ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці, а бо ж в разі невідомого місця реєстрації відповідача. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, позивачем до позовної заяви взагалі не додано копію договору, на який вони посилаються. Спір про стягнення заборгованості безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання угоди, оскільки предметом спору є вимога про стягнення коштів, а не спір про надання послуг. Зобов`язання з оплати за отримані послуги не є такими, які належить, через їх особливість, виконувати тільки в певному місці. Враховуючи викладене та те, що особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, відсутні відомості щодо узгодження сторонами місця виконання щодо здійснення оплати за отримані послуги, а також за наявності відомостей щодо місця реєстрації відповідача суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування положення ч. 8, 9 ЦПК України та необхідність визначення підсудності за загальними правилами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Статтею 376 ЦПК України передбачені підстави для скасування судового рішення повністю або часткова, п. 1 ч. 3 даної статті передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне направити вказані матеріали позовної заяви до Приморського районного суду м.Одеси.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 187, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії - передати за територіальною підсудністю на розгляд до Приморського районного суду м.Одеси (вулиця Балківська, 33, Одеса, Одеська область, 65029).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Є. М. Панасенко