КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/191/22
Провадження № 2-о/488/16/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.03.2023 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді -Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання Кралі В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2022 року заявник ОСОБА_2 через свого представника адвоката Трунову Ольгу Анатоліївну звернуся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з заявою, в якій просив встановити факт перебування ОСОБА_3 на утриманні її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, Миколаївської області.

Заяву мотивувала тим, що 05.03.2004 року ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом як подружжя вони прожили 17 років.

ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловік заявника, після хвороби коронавірусною інфекцією COVID-19, помер.

Зазначила, що до одруження чоловік заявника був зареєстрований у належній йому на праві власності квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично проживав із заявником з 1996 року. Після одруження, вони стали проживати однією сім`єю в квартирі, що належить завнику на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому адресу реєстрації чоловіка заявника не було змінено, квартира не продавалась, адже вказана квартира зберігалась подружжям для дітей.

З 2008 року ОСОБА_3 не працювала, була пенсіонером. Її чоловік продовжував працювати до хвороби, що призвела до смерті, в ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» начальником кошторисного відділу дирекції з ремонту енергетичного устаткування з 01.10.2003 року і по 15.03.2021 року. Розмір заробітної плати чоловіка заявника в рази перевищувала її дохід, зокрема у вигляді пенсії, враховуючи, що на утриманні у них було дві квартири, дача, діти та онуки, яким вони допомагали.

Вказала, як приклад, що лише за останні 10 років середня заробітна плата чоловіка заявника становила від 8156,70 грн. до 21421,30 грн., а в 2021 році за останні три місяці роботи ним було отримано 111725,31 грн., що підтверджує, що його дохід був значно вищим від доходу заявника та остання знаходилась на його повному фінансовому/матеріальному утриманні. Заявник з чоловіком щороку проходили спільне санаторне лікування, разом відпочивали за туристичними путівками, займались облаштуванням дачі та квартири. Витрати на перелічені речі отримувались виключно із заробітної плати чоловіка заявника, яку він віддавав заявнику для ведення сімейного господарства. Так, сімейні туристичні путівки до країни Турції, у Львів, Трускавець, Крим, Грузію тощо, були оплачені чоловіком заявника. Із заробітної плати чоловіка заявника сплачувались комунальні платежі та витрати на утримання квартир, дачі (наприклад, в 2015 році чоловіком заявника була придбана поливна система на дачу, в 2014 році ним була придбана сауна на дачу, проведено газ до будівлі дачі, тощо). Саме із заробітної плати чоловіка заявника було забезпечено нормальне існування сім`ї (харчування, одяг, ліки, тощо).

Після смерті чоловіка заявника та відновлення після хвороби коронавірусної інфекції COVID-19, заявник, 24.05.2021 року, звернулася до Управління пенсійного фонду України у Миколаївській області із запитом про можливість оформити їй пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Заявником отримано письмову відповідь Управління ПФУ в Миколаївській області 04.06.2021 року, в якій зазначено, що за результатами перевірки доцільності переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за наданими документами померлого чоловіка ОСОБА_4 було встановлено, що страховий стаж годувальника складає 42 роки 4 місяці 26 днів. Розмір пенсійної виплати у зв`язку із втратою годувальника складатиме 8512,60грн.: 8512,60грн. - розмір пенсії по втраті годувальника (17025,19 х 50%). Одночасно ГУ ПФУ в Миколаївській області рекомендовано подати заяву про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з усіма необхідними документами, скориставшись вебпорталом електронних послуг Пенсійного фонду України або звернутись до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) міста Миколаєва (м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 55-Е).

18.06.2021 року заявник подала відповідну заяву про призначення/перерахунок пенсії.

Пізніше заявником було отримано рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області № 130072 від 25.06.2021 року, яким останній відмовлено в переведенні з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника у зв`язку з непідтвердженням перебування на утриманні померлого годувальника.

Факт перебування заявника на утриманні померлого, мас значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

Матеріальна допомога, яка надавалась заявнику її чоловіком була для неї хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування.

Отримання заявником пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні та переведенні її на пенсію по втраті годувальника.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєві від 07.10.2021 р. відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересовану особу про можливість надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог.

В судове засідання заявник та її представник не з`явилися.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, посилаючись на введення в Україні воєнного стану, та ухвалити рішення за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом було встановлено, що заявник ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком з 22.07.2008 р., розмір якої станом на 01.06.2021 року становить 6 342,64 грн., що підтверджується листом ГУ ПФУ в Миколаївській області № 5686-5542/М-02/8-1400/21 від 04.06.2021 року та пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 13.11.2008 року.

З 05.03.2004 року ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції у м. Миколаєві, актовий запис № 48.

Згідно з копією паспорту, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 16.01.1997 р. і до тепер та не спростовується заявником у заяві.

Відповідно до наданої суду ксерокопії паспорту, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 21 березня 1997 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23.03.2021 року, виданим Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1122.

Згідно з Актом про фактичне сумісне проживання родини ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , складеному та підписаному сусідами вказаної родини 15.06.2021 р., останні підтвердили, що родина ОСОБА_4 і ОСОБА_3 сумісно проживали за адесою: АДРЕСА_3 , з моменту отримання квартири у грудні 1996 року і до моменту смерті ОСОБА_4 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 , вели сумісне господарство, мали добрі взаємовідносини між собою та сусідами. Вказаний Акт засвідчений також печаткою Комунального підприємства Дирекції єдиного замовника Океан.

Крім того, згідно з довідкою, виданою СВТ Мелиоратор 04.01.2022 р., подружжя ОСОБА_4 - ОСОБА_3 придбали дачну дільницю з будинком та господарськими спорудами у дачному кооперативі Мелиоратор по вул. Набережній, буд. 127, Лиманської сільської ради в Миколаївській області у 2002 році. У довідці також зазначено, що з моменту купівлі та до смерті ОСОБА_4 у березні 2021 р., подружжя саджали город, доглядали за садом. У літній період року постійно проживали на дачі, що підтверджується сусідами та членами правління кооператву.

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 04.06.2021 р., було перевірено доцільність переходу ОСОБА_3 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за наданими документами померлого чоловіка ОСОБА_4 . За результатами розгляду заявника було повідомлено, що страховий стаж годувальника складає 42 роки 4 місяці 26 днів (врахований в повному обсязі, згідно з трудовою книжкою та довідкою про проходження строкової військової служби).

Зазначено, що розмір пенсійної виплати у зв`язку з втратою годувальника складатиме 8512,60 грн.: 8512,60 грн. - розмір пенсії по втраті годувальника (17025,19 грн. х 50 %).

Повідомлено, що ОСОБА_3 має право надати заяву про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з усіма необхідними документами.

Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області № 130072 від 25.06.2021 року, ОСОБА_3 відмовлено в переведенні з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника у зв`язку з непідтвердженням перебування на утриманні померлого годувальника.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України (справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення) суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верхового Суду України від 31.03.1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування непрацездатними членами сім`ї вважаються: зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на момент смерті чоловіка ОСОБА_4 була непрацездатного віку та одержувала від померлого годувальника допомогу, оскільки розмір його пенсії значно перевищував розмір її пенсії, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, що свідчить про факт перебування її на утриманні померлого чоловіка.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність встановлення факту перебування заявника на утриманні чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_4 є чоловіком ОСОБА_3 , що вбачається з матеріалів справи та не оспорюється заінтересованою особою.

З матеріалів справи вбачається, що померлий зі своєю дружиною були зареєстровані в різних місцях (адресах). З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні передбачено, що реєстрація місця проживання та місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 хоч і не була зареєстрована з чоловіком за однією адресою, але фактично з ним проживала по день смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про достатність наявних у справі доказів на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті останнього.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 315-319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони по справі:

Заявник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, , адреса: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1.

Суддя Я. А. Чернявська