Справа №402/274/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2023 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої - судді: Терновенко А.В.

при секретарі: Льошенку О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Благовіщенське Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укрпошта" та Кіровоградської дирекції АТ "Укрпошта", про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Відповідачів, у якому просить:

- визнати незаконним наказ Акціонерного товариста "Укрпошта" в особі Кіровоградської дирекції АТ "Укрпошта" №843/к від 18.03.2021 р. про припинення трудового договору (контракту) з листоношею 1 класу ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді листоноші першого класу Сабатинівського відділення поштового зв"язку;

- стягнути з Акціонерного товариста "Укрпошта" в особі Кіровоградської дирекції АТ "Укрпошта" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18.10.2019 р. по 27.07.2020 р. та з 23.03.2021 р. до дня постановлення рішення суду, а також моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 08.10.2009 року працювала на посаді листоноші першого класу в Сабатинівському відділенні поштового звязку АТ "Укрпошта" в особі Кіровоградської дирекції АТ "Укрпошта". 18 жовтня 2019 року її було звільнено з посади на підставі п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок стану здоров`я, про що видано наказ №4893/к від 10.11.2019 року. Як зазначено в наказі про звільнення, підставою звільнення була довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Благовіщенської міжрайонної МСЕК серії 12ААА №619892.

Згідно зазначеної довідки ОСОБА_2 призначено інвалідність другої групи загального захворювання строком до 01.06.2020 року.

Рішенням Ульяновського районного суду від 17 липня 2020 року у справі №402/1408/19 ОСОБА_2 поновлено на роботі на посаді листоноші першого класу в Сабатинівському відділені поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта» Кіровоградської дирекції та стягнено середній заробіток за час вимушеного прогулу.

28.07.2020 року на підставі рішення Ульяновського районного суду позивачку було поновлено на роботі, про що видано наказ від 28.07.2020 року №2929/к.

Не погоджуючись з рішенням Ульяновського районного суду, Кіровоградська дирекція АТ «Укрпошта» звернулась до Кропивницького апеляційного суду про скасування рішення суду першої інстанції.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 03.02.2021 року рішення Ульяновського районного суду скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі та щодо стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Постанова обгрунтована тим, що при зверненні до суду першої інстанції, Позивачем було невірно визначено Відповідача по справі - Кіровоградську дирекцію АТ "Укрпошта", яка не є юридичною особою та не повинна відповідати за позовом. Також постановою апеляційного суду роз"яснено Позивачеві, що він не позбавлений права звернутись до суду із позовом до належного позивача за захистом своїх прав.

На підставі постанови апеляційного суду, наказом Кіровоградської дирекцій АТ "Укрпошта" №843/к від 18.03.2021 року ОСОБА_1 звільнено з посади листоноші першого класу Сабатинівського відділення поштового зв"язку на підставі п.2 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок стану здоров`я.

Позивачка вважає, що її звільнення є необгрунтованим і незаконним, зазначає, що на момент звернення до Ульяновського районного суду 15.11.2019 року про поновлення її на роботі вона являлася інвалідом другої групи а на даний час є інвалідом третьої групи (робочої), а тому вимушена звернутись до суду із даним позовом.

У судовому засіданні Позивачка та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник Відповідача у своїй промові заперечила проти задоволення позову у повному обсязі, обгрунтовуючи своє заперечення, посилаючись на те, що роботодавцем було взято до уваги висновок МСЕК та на цій підставі, за відсутності згоди ОСОБА_1 про переведення на іншу посаду, її було звільнено з роботи, з метою уникнення порушень вимог законодавства. Щодо стягнення моральної шкоди, зазначає, що Позивачкою не обгрунтовано та не надано доказів, що підтверджували б вказані нею обставини моральних страждань, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 08.10.2009 р. по 18.10.2019 р. працювала листоношею першого класу в Сабатинівському відділенні поштового зв"язку АТ"Укрпошта" Кіровоградська дирекція, та була звільнена з роботи у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров`я, про що видано наказ №4893/к від 10.11.2019 року. Підставою звільнення була довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Благовіщенської міжрайонної МСЕК серії 12ААА №619892, згідно якої ОСОБА_2 призначено інвалідність другої групи загального захворювання строком до 01.06.2020 року.

28.07.2020 року наказом від 28.07.2020 р. №2929/к (а.с.13), на підставі рішення Ульяновського районного суду від 17 липня 2020 року, ОСОБА_2 поновлено на роботі на посаді листоноші першого класу в Сабатинівському відділені поштового зв`язку.

Однак, не погоджуючись з рішенням Ульяновського районного суду, Кіровоградська дирекція АТ «Укрпошта» звернулась до Кропивницького апеляційного суду про скасування рішення суду першої інстанції.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 03.02.2021 року (а.с.14-17) рішення Ульяновського районного суду скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі та щодо стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Підставою скасування зазначеного рішення суду першої інстанції було те, що Кіровоградська дирекція АТ «Укрпошта» не є юридичною особою, а тому позов подано до неналежного відповідача.

На підставі вищевказаної постанови апеляційного суду, наказом №843/к від 18.03.2021 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади за п.2 ст.40 КЗпП України у зв"язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок стану здоров"я (а.с.19).

Не погоджуючись зі звільненням, Позивачка ставить вимогу про скасування вказаного наказу, поновлення її на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Представником Відповідача 25.05.2021 року направлено до суду відзив на позовну заяву (а.с.56-62), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обгрунтування цього зазначено, що Довідкою до акту огляду медико соціальною експертною комісією Благовіщенської ММСЕК серія 12 ААА №619892 від 02.05.2019 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, строком до 01.06.2020 року, дата чергового переогляду травень 2020 року.

КД АТ "Укрпошта" було направлено лист 22.07.2019 року №711 до Благовіщенської МСЕК щодо надання довідки стосовно виконання посадових обов`язків позивача, згідно якого надійшла відповідь від 25.07.2019 року №594 Благовіщенської ММСЕК, якою запропоновано було звернутись до лікувально-профілактичного закладу, в якому співробітники КД АТ "Укрпошта" проходять попередній та періодичні огляди, щодо придатності до роботи за станом здоров`я.

В подальшому АТ "Укрпошта" листом від 28.08.2019 року №852 звернулось до головного лікаря Благовіщенської районної лікарні стосовно порушеного питання. Так КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги Благовіщенської районної ради" направив довідку стосовно ОСОБА_1 від 11.09.2019 року №147, в якій зазначено: "Згідно з індивідуальною програмою реабілітації інваліда №323 протипоказане значне помірне фізичне, нервово психічне напруження, робота в несприятливих мікрокліматичних умовах, тривала ходьба".

Кіровоградська дирекція АТ "Укрпошта" неодноразово письмово ознайомлювала ОСОБА_1 з пропозицією переведення на іншу посаду, а саме оператором поштового зв`язку та з проханням надання письмової згоди ( листи від 09.08.2019 №791, від 30.09.2019 №889, 03.10.2019 №912), однак ОСОБА_1 відмовлялась підписувати, що підтверджується актами про відмову (а.с.70-74). Зокрема, листом №14/232 від 25.02.2021 р.(а.с.84) Позивачці було запропоновано переведення на іншу роботу - оператором поштового зв"язку у м.Бобринець, м.Новоукраїнка, м.Кропивницький, що значно територіально віддалено від місця проживання Позивачки.

Згідно довідки онкологічної МСЕК №83 від 28.01.2018 року (а.с.129) ОСОБА_1 може працювати на займаній посаді листоноші, але протипоказані тяжка праця, перегрівання та переохолодження.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №175660 (а.с.149) ОСОБА_1 з 01.06.2020 р. має третю групу інвалідності загального захворювання, інвалідність встановлена до 01.07.2021 р. з черговим переоглядом 16.06.2021 р., згідно якої їй протипоказано робота в несприятливих кліматичних умовах та тривала хода.

У письмових поясненнях Відповідача (а.с.142-146) зазначено, що характер роботи листоноші передбачає тривалу ходу щодня, а у даному випадку, протяжність доставної дільниці, за якою закріплена ОСОБА_1 становить 18,65 км.

Приймаючи рішення, суд керується наступним.

У відповідності до ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе у разі виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи.

Підставою для розірвання трудового договору є саме виявлена невідповідність.

Виявленою невідповідністю в такому випадку може бути неякісне виконання робіт, неналежне виконання трудових обов`язків з причин, що зумовлені станом здоров`я.

Неможливість належного виконання трудових обов`язків за станом здоров`я повинна бути підтверджена медичним висновком.

Роботодавець зобов`язаний довести невідповідність працівника посаді або роботі, що виконується на підставі фактичних даних.

Доказами повинні бути одночасно як недоліки, помилки в роботі, так і медичний висновок про стійке зниження працездатності працівника, або про те, що дана робота протипоказана йому за станом здоров`я, або, що виконання ним трудових обов`язків є небезпечним для оточуючих.

При належному, незважаючи на іншу трудову рекомендацію лікарів, виконанні працівником обов`язків, покладених на нього трудовим договором, звільнення за зазначеною підставою проводиться за наявності медичного висновку про те, що продовження виконання цих обов`язків йому протипоказано за даною посадою чи видом робіт.

Невідповідність займаній посаді або виконуваній роботі за станом здоров`я може бути підставою для звільнення за наявності повної або частково постійної, а не тимчасової втрати працездатності.

Тривала тимчасова непрацездатність не є підставою для застосування звільнення за пунктом другим статті 40 КЗпП.

Часткова втрата працівником працездатності сама по собі не може бути підставою для звільнення за невідповідністю, якщо працівник належним чином виконує свої трудові обов`язки. Наявність інвалідності не може слугувати підставою для розірвання трудового договору. Чинним законодавством поняття «робоча група інвалідності» не передбачено.

Відповідно до Державної типової програми реабілітації інвалідів серед видів реабілітаційних заходів, щодо інвалідів передбачено трудові заходи, які передбачають раціональне працевлаштування і психологічну підтримку в процесі професійної адаптації до виробничих умов.

Відповідно до умов статті 23 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» індивідуальна програма реабілітації, що видається МСЕК, має для інваліда рекомендаційний характер. Інвалід має право відмовитися від будь-якого виду, форми та обсягу реабілітаційних заходів, передбачених його індивідуальною програмою реабілітації, або від усієї програми в цілому.

Звільнення за ініціативою роботодавця, переведення інваліда на іншу роботу без його згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком окремих випадків коли це встановлено висновком МСЕК.

Якщо ініціатором звільнення виступає роботодавець, то закон передбачає деякі процедурні гарантії від неправомірного звільнення працівника, зокрема, як вбачається із ст.ст 40, 170 КЗпПУ, п. 3.8 наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій» від 21.05.2007 № 246 медичним документом, який підтверджує невідповідність працівника займаній посаді за станом здоров`я є заключний акт за результатами періодичного медичного огляду працівників за встановленою формою, наявність доказів неналежне виконання працівником трудових обов`язків як наслідок саме стану здоров`я, а тривала тимчасова непрацездатність не є підставою для застосування звільнення за пунктом другим статті 40 КЗпП.

Заключний акт за результатами періодичного медичного огляду працівників за встановленою формою відповідачем не отримувався, медичний огляд Благовіщенського МСЕК носить рекомендаційний характер, встановлений законом акт не замінює, наявності доказів про неналежне виконання ОСОБА_1 трудових обов`язків як наслідок саме стану здоров`я відповідачем не надано. Окрім того, при звільненні Позивачки за п.2 ст.40 КЗпП України, не враховано, що тривала тимчасова непрацездатність не є підставою для застосування звільнення за вказаною статтею.

Слід зазначити, що на момент звернення до Ульяновського районного суду 15.11.2019 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі вона являлась інвалідом другої групи, а на даний час, з 01.06.2020 року є інвалідом третьої групи, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 16.06.2020 р. (а.с.149).

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 була незаконно звільнена із займаної посади.

У зв"язку з недотриманням роботодавцем вимог законодавства про працю, законодавче встановлених гарантій працівника під час звільнення тягне відповідно до вимог ст.235 КЗпПУ поновлення працівника на роботі із стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таку ж думку висвітлено в постанові Верховного суду від 20.12.2018 року в справі №521/17982/16-ц.

У позовній заяві зі зміненими вимогами від 17.11.2021 року (а.с.198-204) ставиться вимога про визнання незаконним наказу АТ "Укрпошта" в особі Кіровоградської дирекції АТ "Укрпошта" №843/к від 18.03.2021 р. про припинення трудового договору (контракту) з листоношею 1 класу ОСОБА_1 . Проте, середній заробіток за час вимушеного прогулу просить стягнути за періоди з 18.10.2019 р. по 27.07.2020 р. та з 23.03.2021 р. по день ухвалення рішення.

Суд у даному випадку вважає, що середній заробіток за час вимушеного прогулу слід стягнути з Відповідача за період з 23.03.2021 р. по день ухвалення рішення, оскільки оскаржується саме наказ №843/к від 18.03.2021 р. про звільнення ОСОБА_1 з 23.03.2021 року.

При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (з наступними змінами і доповненнями). Відповідно до абзацу третього пункту другого Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. N 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період (п. 8 Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. N 100).

Із довідки про заробітну плату ОСОБА_1 (а.с.206) встановлено, що заробітна плата за останні два місяці, що передували її звільненню, становила:

за січень 2021 р. - 4550,31 грн.

за лютий - 4360,86 грн., при цьому у січні 2021 р. було 19 робочих днів, у лютому -20 робочих днів.

Таким чином, середньоденна заробітна плата становить:

(4550,31+4360,86) грн. : 39 робочих днів = 228,49 грн.

За змістом абз.2 п.8 Порядку №100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Наказом №843/к від 18.03.2021 р. ОСОБА_1 звільнено з роботи з 23.03.2021 року. День звільнення є останнім днем роботи, таким чином розрахунок слід проводити з 24.03.2021 р.

Кількість робочих днів у 2021 році становить: березень -6, квітень - 22, травень - 19, червень - 20, липень - 22, серпень - 21, вересень - 22, жовтень - 20, листопад - 22, грудень - 21, а всього у 2021 році з дня звільнення ОСОБА_1 - 195 робочих днів.

Кількість робочих днів у 2022 році становить: січень -19, лютий - 20, березень - 22, квітень - 21, травень - 22, червень - 22, липень - 21, серпень - 23, вересень - 22, жовтень - 21, листопад - 22, грудень - 22 , а всього у 2022 році - 257 робочих днів.

Кількість робочих днів у 2023 році становить: січень - 22, лютий (на дату ухвалення рішення) - 19, всього у 2023 році - 41 робочий день.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу слід стягнути з Відповідача за період з 23.03.2021 р. по день ухвалення рішення за 493 робочих дні у розмірі: 493 дні х 228,49 грн. = 112645,57 грн.

Щодо стягнення моральної шкоди у сумі 20000 грн., Позивачкою зазначено, що вона виражалась у сильному хвилюванні про свій стан, оскільки після звільнення у неї не було іншої роботи, а відповідно, були відсутні кошти на купівлю ліків та подальшого лікування та існування, оскільки дана робота була її єдиним джерелом доходу. Також з 2019 року була змушена звертатися до суду про захист своїх прав щодо поновлення на роботі, тобто з 2019 року до даного часу вона морально страждає з приводу невизначеності на роботі.

Стаття 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як вбачається із постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення.

Враховуючи викладене, виходячи з глибини душевних страждань та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд визначає розмір компенсації за заподіяну потерпілому моральну шкоду у розмірі 7000 (сім тисяч) грн.

За приписами ст.5 Закону України "Про судовий збір" Позивачку звільнено від сплати судового збору, тому, відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2351,46 грн. із розрахунку:

заявлено три вимоги:

1) визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі - 908 грн.;

2) стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 112645,57 грн. - судовий збір 1126,46 грн.;

3) стягнення 7000 грн. моральної шкоди із заявлених 20000 грн. - судовий збір 317 грн., а всього - 2351,46 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати незаконним наказ Акціонерного товариста "Укрпошта" в особі Кіровоградської дирекції АТ "Укрпошта" №843/к від 18.03.2021 р. про припинення трудового договору (контракту) з листоношею 1 класу ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді листоноші першого класу Сабатинівського відділення поштового зв"язку.

Стягнути з Акціонерного товариста "Укрпошта" в особі Кіровоградської дирекції АТ "Укрпошта" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.03.2021 р. по 27.02.2023 р. у розмірі - 112645,57 грн.

Стягнути з Акціонерного товариста "Укрпошта" в особі Кіровоградської дирекції АТ "Укрпошта" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 7000 грн.

У задоволенні позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 18.10.2019 р. по 27.07.2020 р. - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариста "Укрпошта" в особі Кіровоградської дирекції АТ "Укрпошта" на користь держави 2351,46 грн. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі та присудження їй виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Савранським РВ УМВС України в Одеській області 21.03.2002 року, код картки платника податків НОМЕР_2 , проживає в с.Сабатинівка Голованівського району Кіровоградської області;

відповідачі:

Акціонерне Товариство "Укрпошта" - , м.Київ, вул.Хрещатик,22, індекс - 01001;

Кіровоградська дирекція АТ "Укрпошта" - , м.Кропивницький, вул.Гоголя,72, індекс 25006.

Суддя: А. В. Терновенко