Справа №443/1580/22
Провадження №2/443/14/23
РІШЕННЯ

іменем України

16 березня 2023 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Гивеля Василя Петровича подану в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

адвокат Гивель Василь Петрович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_1 , у якому просить: визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок та прилеглі до нього господарські будівлі і споруди, який складається з: житлового будинку (А-2); сараю (Б); сараю (В); погребу (Г); воріт (1); огорожі (2); колодязя (к), що розташований у АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті рідного дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний дядько позивачки ОСОБА_2 , якому на праві приватної власності належав житловий будинок, який розташований у АДРЕСА_1 . Зазначає, що рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 16.12.2021 року позивачці було визначено додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 10.11.2022 року позивачка звернулася до Жидачівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус своєю постановою відмовив їй у видачі свідоцтва. Причиною відмови стало те, що у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на житловий будинок, що розташований у АДРЕСА_1

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.03.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 24.02.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, в порядку витребування доказів зобов`язано Жидачівську державну нотаріальну контору Львівської області в особі завідувача в строк до 13 березня 2023 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області оригінал або належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи №130/2020, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.03.2023 року державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори Матусеком В.В. надіслано оригінал спадкової справи №130/2020, яка заводилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю, наслідки визнання позову йому зрозумілі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 82 ЦПК України передбачено підстави звільнення від доказування.

Так, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.2 ст. 82 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 16.12.2021 року у справі №443/1428/20 (провадження 2/443/758/21) Позов ОСОБА_1 до Жидачівської міської ради Стрийського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено Вирішено визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її рідного дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12-14).

Вказаним рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 17.11.2021 року у справі від 16.12.2021 року у справі №443/1428/20 (провадження 2/443/758/21) встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , шо підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Жидачівського району №470 від 02.09.2020 року, ОСОБА_2 дійсно до дня смерті, яка наступила 17.02.2020 року був постійно прописаний та проживав один по АДРЕСА_1 та являється останнім членом цього двору. Секретарем виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області заповіту від ОСОБА_2 не посвідчувалось.

Оскільки заповіту ОСОБА_2 не залишав, то спадкування відбулося за законом.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №8 від 03.09.2020 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Межиріччя, Жидачівський район, Львівська область, його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно Серії НОМЕР_2 від 20.08.2016 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Постановою завідувача Жидачівською державною нотаріальною конторою Матусека В.В. №261/02-31 від 22.09.2020 року ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті його брата ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що він пропустив піврічний термін передбачений цивільним законодавством на подання заяви.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_5 , що підтвержується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 від 31.12.2020 року, виданого Жидачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №88/2021, заведеної після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , із заявою про прийняття спадщини зверталася тільки його донька ОСОБА_1

Суд також враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19 грудня 2019 року у справі №520/11429/17, про те, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Обставини, зазначені у позовній заяві підтверджуються також наявними в матеріалах справи документами, а саме: копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 від 19.02.2020 року (а.с.5); витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №101079152 від 23.10.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований у АДРЕСА_1 (а.с.7); довідками Жидачівської міської ради Львівської області №73 від 27.01.2022 року (а.с.8-9); рішенням виконавчого комітету Зарічанської сільської ради №38 від 14.08.2017 року, згідно якого присвоєно житловому будинку ОСОБА_2 поштову адресу: АДРЕСА_1 (а.с.11); копією свідоцтва про народження, виданого повторно Серії НОМЕР_2 від 20.08.2016 року, виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.15); витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №8 від 03.09.2020 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.16); копією технічного паспорта на житловий будинок, який розташований у АДРЕСА_1 , станом на 29.09.2017 року має наступні характеристики: житловий будинок (А-2); сарай (Б); сарай (В); погріб (Г); ворота (1); огорожа (2); колодязь (к) (а.с.18-20).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 у визначений рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 16.12.2021 року у справі №443/1428/20 строк, а саме 01.02.2022 року звернулася до Жидачівської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.1 матеріалів спадкової справи №130/2020).

19.10.2022 року позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з двох депозитних рахунків та карткового рахунку (а.с.26 матеріалів спадкової справи №130/2020).

Одночасно, постановою завідувача Жидачівською ДНК Матусека В.В. №287/02-31 від 10.11.2022 року (а.с.10), ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, який розташований у АДРЕСА_1 .

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Водночас, згідно з роз`ясненнями, викладеними Міністерством юстиції України у своєму листі № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Крім того, п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом щодо спадкового майна.

Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7та листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

Доказом того, що покійному ОСОБА_2 на праві приватної власності 1/1 частка належав житловий будинок, який розташований у АДРЕСА_1 є копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №101079152 від 23.10.2017 року (а.с.7).

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Судом на підставі досліджених письмових доказів у справі встановлено, що єдиним спадкоємцем п`ятої черги за законом, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 була тільки позивачка.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом положень ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та в інший спосіб такі перешкоди не можуть бути усунуті.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. При цьому, в даному випадку, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи, а саме на житловий будинок який розташований у АДРЕСА_1 .

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті рідного дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок та прилеглі до нього господарські будівлі і споруди, який складається з: житлового будинку (А-2); сараю (Б); сараю (В); погребу (Г); воріт (1); огорожі (2); колодязя (к), що розташований у АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С.І Сливка