Номер провадження: 22-з/813/117/23
Доповідач Кутурланова О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.03.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кутурланової О.В.,
суддів: Бездрабко В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи заяву адвоката Кобильника Дениса Олеговича, який діє від імені ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міські дороги», Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Міські дороги», КП «Одесміськелектротранс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до КП «Міські дороги» Одеської міської ради, КП «Одесміськелектротранс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з КП «Міські дороги» Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 57 464,0 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000,00грн., судові витрати в розмірі 5850,37 грн.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до КП «Одесміськелектротранс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено у повному обсязі.

Додатковим рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року cтягнуто з КП «Міські дороги» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 9000,00грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міські дороги» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2022 року та додаткове рішення цього ж суду від 01 листопада 2022 року залишено без задоволення. Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2022 року та додаткове рішення цього ж суду від 01 листопада 2022 року залишено без змін.

20 лютого 2023 року адвокат Кобильник Д.О., який діє від імені ОСОБА_1 , звернувся до Одеського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі в порядку, визначеному статтею 270 ЦПК України, вказавши на те, що суд апеляційної інстанції не вирішив питання про судові витрати під час апеляційного перегляду справи, зокрема витрати позивача на правову допомогу.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що ним у відзиві на апеляційну скаргу була заявлена вимога про стягнення з Комунального підприємства «Міські дороги» на користь ОСОБА_1 судових витрат, які він поніс на правову допомогу під час перегляду судових рішень в апеляційному порядку.

До заяви про ухвалення додаткового рішення адвокатом додано акт приймання-передачі виконаних адвокатом робіт з розрахунком суми витрат, Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги № 07-06/21 від 11.06.2021 року та квитанцію про сплату наданих адвокатом послуг у розмірі 4 900.00 грн.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2023 року у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_2 відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №55/0/15-23 від 16.02.2023 року, суддю-учасника колегії суддів ОСОБА_2 вилучено зі складу суду та замінено на суддю Бездрабко В.О.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду вважає необхідним винести додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч1,3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).

Враховуючи, що у відзиві на апеляційну скаргу адвокат Кобильник Д.О., який діє від імені ОСОБА_1 , зробив заяву про стягнення судових витрат на користь позивача, колегія суддів вважає, що ним дотримано вимоги частини восьмої статті 141 та частини другої статті 246 ЦПК України.

На підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу заявником додано:

- Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги № 07-06/21 від 11.06.2021 року щодо надання адвокатом Кобильником Д.О. правової допомоги ОСОБА_1 під час розгляду справи в Одеському апеляційному суді;

- акт приймання-передачі виконаних адвокатом робіт відповідно до Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги № 07-06/21 від 11.06.2021 року у якому міститься зміст послуг, наданих адвокатом та розрахунок суми витрат понесених позивачем в сумі 4 900,00 грн. ;

- квитанцію від 20.02.2023 року про сплату ОСОБА_1 наданих адвокатом Кобильником Д.О. послуг (правової допомоги) у розмірі 4 900. 00 грн.

З огляду на викладене, заявлений розмір витрат на правничу допомогу в сумі 4 900,00 грн. підтверджений належними достатніми та достовірними доказами.

Визначений адвокатом Кобильником Д.О. розмір витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку, що з КП «Міські дороги» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 4 900,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час перегляду справи в Одеському апеляційному суді, про що згідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України необхідно постановити додаткове судове рішення.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Кобильника Дениса Олеговича, який діє від імені ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Міські дороги» на користь ОСОБА_1 4 900,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена згідно п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.О. Бездрабко

Н.В. Орловська