Справа № 185/2108/22
Провадження № 2/185/128/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 березня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря Преображенської К.О., представника третьої особи Верченко Ю.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косарєва-Соловей Тетяна Вячеславівна, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Харків), ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння

В С Т А Н О В И В

Позивачі звернулися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, уточнивши письмово позовні вимоги просять суд витребувати у відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 1/2 частку та на користь ОСОБА_2 1/2 частку нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі зазначають, що рішенням Куйбишевської районної ради м. Донецька від 12.06.2013р. № 180 позивач отримав службову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі цього рішення на його ім`я був виданий спеціальний ордер серії 13 № 4033, підписаний головою Куйбишевської районної ради м. Донецька Негуляєвим О.Е. Даний ордер є єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення. 14.08.2013р. він разом із сім`єю зареєструвався в квартирі за вказаною адресою, про що свідчать відповідні відмітки у паспортах громадянина України. Крім того, звернувся до місцевого житлово-експлуатаційного управління, де були подані всі необхідні документи, оформлений особистий рахунок і квартира за даними ЖЕУ значилася та значиться досі за його прізвищем, про що також свідчать квитанції про оплату комунальних послуг:

Маючи вислугу понад 10 років в органах МВС України, він приватизував вказану квартиру на себе та дружину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рівних частках, про що отримав в КП «Бюро приватизації і обміну житлового фонду м. Донецька» Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради за адресою: вул. Постишева, 70 свідоцтво про право власності № 459 від 12.05.2014р. серія НОМЕР_1 .

Приблизно в середині липня 2014р на території Донецької області почались бойові дії, він був вимушений оперативно виїхати зі своєю сім`єю до м. Красноармійськ (на цей час Покровськ) Донецької області, тобто на не окуповану територію, де продовжив службу в органах МВС України та був залучений до проведення антитерористичної операції.

З метою реєстрації майна в державному реєстрі майнових прав на нерухоме майно відразу не звернувся з причини залишення значної частини речей і документів в м. Донецьк.

Нині постійно мешкає в м. Одесі. 20.04.2018р. звернувся із запитом до державного реєстру майнових прав на нерухоме майно та отримав інформацію про те, що квартира 22.11.2016 року згідно договору дарування № 4055 засвідченого 17.11.2016р. приватним нотаріусом Швець Р.О. (Київський нотаріальний округ, м. Київ) належить невідомій особі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому ніяких угод по відчуженню свого нерухомого майна не здійснював, документи не втрачав. Раніше про цю незаконну дію нічого не знав. За його заявою Печерським управлінням поліції ГУНП в м. Київ 23.06.2020р. було розпочате кримінальне провадження № 0002242 за ознаками правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься ухвала слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 03 серпня 2020 року у справі № 757/32503/20-к, якою накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), яка на праві власності належить ОСОБА_3 , шляхом заборони відчужувати, розпоряджатись, вчиняти проведення будь-яких дій щодо реєстрації (перереєстрації) права власності щодо зазначеного об`єкта нерухомого майна, а також будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам вчиняти з ним дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації) права власності на майно.

З деталізованої довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що І3.10.2016р. приватним нотаріусом Косарева-Соловей Т.В. (Київський нотаріальний округ, м. Київ) було зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Підстава для державної реєстрації: свідоцтво про право власності на житло, номер НОМЕР_2 видане 12.05.2014р. Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради.

Тобто свідоцтво про право власності ОСОБА_4 має такий самий номер (459), дату (12.05.2014р.) та видане тим же органом місцевого самоврядування (Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради), як і свідоцтво про право власності, що свідчить про неможливість видачі двох дійсних свідоцтв про право власності на один нерухомий об`єкт. Вже через 35 днів, тобто 17.11.2016р. ОСОБА_4 подарував квартиру громадянину ОСОБА_3 . Договір дарування невідомі принесли в житлово-експлуатаційне управління по місцю квартири та працівники якого передали його моїм родичам в м. Донецьк.

Вказані особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , є мешканцями окупованої території України, а саме міста Донецьк та для здійснення реєстрації права власності і оформлення договору дарування умисно разом виїжджали до м. Київ, для здійснення правомочної угоди на території України. Фактичне місце мешкання вказаних осіб на окупованій території невідоме, засоби зв`язку відсутні. Станом на сьогодні доступ до квартири у родичів позивача є, замки не змінені, усередині нічого не зворушено.

Перша реєстрація квартири відбулася 13.10.2016р. про що стало відомо лише під час перевірки відомостей в реєстрі, відповідно до витягу від 20.04.2018р. Підтвердженням цього є подана 13.03.2018р. щорічна декларація працівника органу місцевого самоврядування м. Одеси, в якій в пункті 3 (об`єкт нерухомості) вказане відомості про квартиру та набуття права власності у травні 2014р.

Позивач ОСОБА_1 був присутній в судових засіданнях, які відбувалися раніше. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Судове засідання 17.03.2023 року просив провести без його участі.

Позивач ОСОБА_2 зверталася до суду із заявою про розгляд справи без її участі.

Представник Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харков) в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Інші учасники розгляду справи в судове засідання не з`явилися.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Позивачі по справі є власниками житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Так, на підставі рішення Куйбишевської районної ради м. Донецька від 12.06.2013р. № 180 ОСОБА_5 отримав вказану квартиру як службову та на його ім`я був виданий ордер серії 13 № 4033, підписаний головою Куйбишевської районної ради м. Донецька. Даний ордер є підставою для вселення в надане службове жиле приміщення. 14.08.2013р. позивачі зареєструвалися в квартирі за вказаною адресою. Було оформлено особистий рахунок і квартира значиться за прізвищем позивача, про що також свідчать квитанції про оплату комунальних послуг:

Маючи вислугу понад 10 років в органах МВС України, позивач приватизував вказану квартиру на себе та дружину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рівних частках, про що отримав в КП «Бюро приватизації і обміну житлового фонду м. Донецька» Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради свідоцтво про право власності № 459 від 12.05.2014р. серія НОМЕР_1 .

У липні 2014р на території Донецької області почались бойові дії, позивач був вимушений оперативно виїхати зі своєю сім`єю до м. Красноармійськ (на цей час Покровськ) Донецької області де продовжив службу в органах МВС України та був залучений до проведення антитерористичної операції.

Для реєстрації майна в державному реєстрі майнових прав на нерухоме майно відразу не звернувся з причини залишення значної частини речей і документів в м. Донецьк. 20.04.2018р., звернувся із запитом до державного реєстру майнових прав на нерухоме майно та отримав інформацію про те, що квартира 22.11.2016 року згідно договору дарування № 4055 засвідченого 17.11.2016р. приватним нотаріусом Швець Р.О. (Київський нотаріальний округ, м. Київ) належить невідомій особі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому ніяких угод по відчуженню свого нерухомого майна не здійснював, документи не втрачав. Раніше про цю дію нічого не знав. За заявою позивача Печерським управлінням поліції ГУНП в м. Київ 23.06.2020р. було розпочате кримінальне провадження № 0002242 за ознаками правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься ухвала слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 03 серпня 2020 року у справі № 757/32503/20-к, якою накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), яка на праві власності належить ОСОБА_3 , шляхом заборони відчужувати, розпоряджатись, вчиняти проведення будь-яких дій щодо реєстрації (перереєстрації) права власності щодо зазначеного об`єкта нерухомого майна, а також будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам вчиняти з ним дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації) права власності на майно.

З деталізованої довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що І3.10.2016р. приватним нотаріусом Косарева-Соловей Т.В. (Київський нотаріальний округ, м. Київ) було зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Підстава для державної реєстрації: свідоцтво про право власності на житло, номер НОМЕР_2 видане 12.05.2014р. Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради.

Тобто свідоцтво про право власності ОСОБА_4 має такий самий номер (459), дату (12.05.2014р.) та видане тим же органом місцевого самоврядування (Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради), як і свідоцтво про право власності, що свідчить про неможливість видачі двох дійсних свідоцтв про право власності на один нерухомий об`єкт. Вже через 35 днів, тобто 17.11.2016р. ОСОБА_4 подарував квартиру громадянину ОСОБА_3 . Договір дарування невідомі принесли в житлово-експлуатаційне управління по місцю квартири та працівники якого передали його моїм родичам в м. Донецьк.

Вказані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є мешканцями окупованої території України, а саме міста Донецьк.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про те, що вказана квартира вибула з власності позивачів незаконним шляхом і тому позов підлягає задоволенню.

Власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке в подальшому відчужене набувачем третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. В статті 387 ЦК України закріплено право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа цим майном.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, витрати на судовий збір в сумі 1073.60 гривень слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косарєва-Соловей Тетяна Вячеславівна, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Хпрків), ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/2 частку та на користь ОСОБА_2 1/2 частку нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 ) на користь держави витрати на судовий збір в сумі 1073.60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: В. О. Головін