Справа № 296/1882/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"09" березня 2023 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Маслак В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про зняття арешту та визнання права власності на спадщину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 25/100 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зняти арешт з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 22.10.2020р. у справі № 296/437/20.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали поданої позовної заяви, суд вважає, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, з огляду на наступне.

Вимоги до змісту та форми позовної заяви визначені приписами ст. ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна (висновок суб`єкта оціночної діяльності).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на 25/100 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , однак, всупереч вказаному не надано відповідного доказу щодо підтвердження вартості вказаного у позові майна.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Приписами ст.12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

У позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна (п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, на виконання приписів вказаної норми позивачем надано до суду квитанцію про сплату судового збору в сумі 2147,20 грн.

Проте, серед поданих до позовної заяви документів відсутній документ, що підтверджує вартість майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою визначення ціни позову та, відповідно, суми судового збору, яка підлягає сплаті за подання до суду даної позовної заяви.

Пунктом 16 постанови №10 від 17.10.2014р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

З урахуванням наведеного слід зробити висновок про те що, позивачем заявлено вимогу немайнового характеру (зняття арешту з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ) та вимогу майнового характеру (визнання права власності на частину житлового будинку).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420,00 грн.).

За результатом визначення вартості спірного майна, ціни позову та з урахуванням сплаченого судового збору в сумі 2147,20 грн., ОСОБА_1 слід визначитись з розміром судового збору з урахуванням приписів п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених та викладених вище недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання ухвали суду позивач має право подати відповідну заяву через канцелярію суду або направити її засобами поштового зв`язку протягом визначеного строку.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В. П. Маслак