Справа № 712/256/23
Провадження № 712/1096/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого - судді Токової С.Є.,
при секретарі судового засідання - Білик О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси , у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ВСТАНОВИВ:
Позиції сторін у справі.
Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача, у якому просила розірвати зареєстрований 02 вересня 2017 року між ними шлюб, посилаючись на те, що кожен з них має різні погляди на життя. Між ними відсутнє взаєморозуміння , вони мають різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини ними прпинені з жовтня 2022 року. Позивач вважає, що подальше сумісне життя, примирення та збереження сім`ї з відповідачем неможливе і суперечить її інтересам.
Відповідач визнав позов, направивши засобами поштового зв"язку, відповідну заяву про це.
Процесуальні дії і рішення суду.
20 грудня 2020 року, через засоби поштового звязку, ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ухвалою від 12 січня 2023 року позовна заява залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст.175 ЦПК України, а саме - в порушення вимог зазначеної статті позивачем не долучено до матеріалів справи оригіналу свідоцтва про шлюб.
26 січня 2023 року до суду надійшла заява адвоката Скрябіна О.М. в якій останній просив суд долучити оригінал свідоцтва про шлюб та дочекатись оригінала свідоцтва про шлюб в паперовому вигляді, яке надіслано ним поштою та після отримання документа відкрити провадження у справі.
20 лютого 2022 року судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача.
07 березня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі для розгляду у спрощеному позовному провадженні із викликом ( повідомленням) сторін у судове засідання.
26 квітня 2023 року відповідач надіслав засобами поштового зв"язку заяву про визнання позову, яка зареєстрована канцелярією суду та передана судді.
Суд, у порядку спрощеного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Фактичні обставини справи.
Сторони перебувають у зареєстрованому 02 вересня2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) шлюбі ( актовий запис № 233), що підтверджується повторним свідоцтвом серії НОМЕР_1 про шлюб від 18 січня 2023 року ( актовий запис № 233 ), виданим Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) .
Від шлюбу мають неповнолітню дитину- сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду.
Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Згідно з приписами статті 112 Сімейного кодексВідповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.
Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору.
Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, відповідачем визнається у повному обсязі.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
При поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп. , 50 відсотків з суми якого підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету, 50 відсотків - стягненню з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 21, 24, 51, 55, 129 Конституції України, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 274-279, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 02 вересня 2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) актовий запис № 233 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 496, 20 грн на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Головуючий : С.Є. Токова