Ухвала

10 березня 2023 року

м. Київ

справа № 756/12735/21

провадження № 61-3309зно23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., від участі

у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 17 лютого

2023 року за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної споживачеві,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 459,00 грн та моральної шкоди у розмірі 600 912,00 грн, що були заподіяні йому як споживачеві.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 30 травня

2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду

від 03 листопада 2022 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У лютому 2023 року ОСОБА_1 , із застосуванням засобів поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувані рішення скасувати, справу передати на новий розгляд.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2023 року у відкритті касаційного провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року відмовлено.

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2023 року за нововиявленими обставинами.

Одночасно, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про відвід колегії суддів Верховного Суду Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Коломієць Г. В.

Заявник вважає обґрунтованими сумніви в неупередженості та об`єктивності колегії суддів, оскільки, на його переконання, суд, у змісті ухвали від 17 лютого 2023 року, безпідставно відмовив йому у відкритті касаційного провадження. Крім того, посилається на те, що колегія суддів

у зазначеній ухвалі дійшла помилкового висновку стосовно того, що вказана справа не має виняткового значення для заявника.

Розглянувши заяву, а також матеріали провадження, Верховний Суд зробив висновок про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року

і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52,

від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи

є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що судді Верховного Суду Луспеник Д. Д., Гулько Б. І., Коломієць Г. В. виявляють особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Доводи заяви про відвід колегії суддів Верховного Суду Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. по своїй суті зводяться до незгоди

ОСОБА_1 з прийнятим процесуальним рішенням у справі, що відповідно до статті 36 ЦПК Українине є підставою для відводу колегії суддів.

При цьому, доводи заяви не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів Верховного Суду Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Коломієць Г. В.

Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Отже, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід суддів Верховного Суду Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК Українипитання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., від участі

у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 17 лютого

2023 року за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної споживачеві, визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду Луспеника Д. Д., Гулька Б. І., Коломієць Г. В.передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць