Справа № 677/310/23
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

10.03.2023 м. Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Вознюк Р.В.,

справа № 677/310/23

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи Красилівська міська рада Хмельницької області, ОСОБА_2 ,

предмет позову про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

розглянувши матеріали справи, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною ОСОБА_3 та призначити її опікуном ОСОБА_2 .

Перевіряючи матеріали поданої заяви на відповідність вимогам ЦПК України, доходжу висновку про необхідність залишення заяви без руху з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заява про визнання особи недієздатною повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. 297 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Заявником зазначено, що ОСОБА_3 не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійного простійної сторонньої допомоги та контролю.

Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що фізична особа не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що фізична особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

Натомість у порушення зазначених вимог процесуального закону, заявник в обґрунтування вимог не зазначив та не надав суду докази, що свідчать про наявність у ОСОБА_3 психічних захворювань, які діагностовано лікарями та існують станом на дату звернення до суду з даною заявою, а саме: виписки із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого), довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладах тощо, а долучено тільки висновок лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 460 від 18.11.2022.

Відсутність зазначених даних позбавить суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи - одної з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справ про визнання фізичної особи недієздатною.

Призначення такої експертизи тільки на підставі заяви про визнання особи недієздатною без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у ОСОБА_3 психічного розладу станом на день розгляду заяви, буде порушенням прав, гарантованих їй ч. 2 ст. 28 та ч.1 ст. 64 Конституції України.

Крім того, відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу опіки та піклування.

Однак, до заяви не долучено оригінал подання органу опіки та піклування про можливість призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатною фізичною особою, а також доказів того, що заявник звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

За вищевказаних обставин подальший рух заяви неможливий.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Приписи ст. 185 ЦПК України встановлюють дискреційні повноваження суду лише щодо залишення без руху позовної заяви. В той же час, ст. 185 ЦПК України не містить приписів та норм, що регулюють повноваження судді в разі вирішення питання про залишення без руху заяви у справах окремого провадження.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права), відтак, суд вважає можливим застосувати за аналогією закону положення ст. 185 ЦПК України

Заявнику слід надати до суду нову редакцію заяви з врахуванням даної ухвали, та її копії для вручення заінтересованим особам, а також долучити до матеріалів справи подання органу опіки та піклування про призначення опікуна.

Керуючись ч. 9 ст. 10 , ст. 185 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Красилівська міська рада Хмельницької області, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити заявнику, що інакше заява буде вважатись неподаною та буде йому повернена.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Вознюк