Дата документу 23.02.2023Справа № 554/5638/22
Провадження № 2-др/554/22/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2023 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Шевська О.І., за участі секретаря судового засідання Шевченко О.В.., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,,
рішенням Октябрського районного суду від 24.01.2023 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання задоволена у повному обсязі.

До суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу. Відповідно до договору довічного утримання від 26.08.2020 року вартість спірної квартири складає 541 000 грн., відтак витрати просить суд стягнути 50 000 грн. на професійну допомогу, що на її думку є співмірною сумою з урахуванням обсягу роботи.

На адресу суду надійшло клопотання від відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру витрат на правову допомогу. В обґрунтування клопотання вказала, що заявлені вимоги позивача не є спів мірними зі складністю справи, не відповідають критеріям реальності таких витрат та розумності їхнього розміру та стороною не надано детальний опис послуг із зазначенням витраченого часу. Вказала, що вважає обгрунтованим максимумом витрат на правничу допомогу є 2 000 грн., оскільки робота адвоката фактично заключалась лише в написанні позовної заяви, часу на пошук доказів адвокат не витрачав, так як їх набір мінімальний та був у позивачки на руках.

Представник позивача подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримав та просив задовольнити.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення заяви з огляду на наступне.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим.

Суддею встановлено, що позивачем до суду було подано клопотання про приєднання до матеріалів справи документів, що підтверджують витрати на правову допомогу: копію договору про надання правової допомоги від 30.05.2022 року, узгодження погодинної вартості роботи адвоката, акт прийому-передачі до договору від 30.05.2022 року про надання правничої допомоги., квитанцію до прибуткового касового ордеру №25/01-03.

Відповідно до наданого розрахунку судових витрат позивача та копії квитанції, судові витрати позивача на правничу допомогу складають 50000 грн.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що заявлені витрати є необґрунтованими та не відповідають приписам процесуального закону.

Розмір заявлених витрат не відповідає складності справи та не є пропорційним з заявленими вимогами.

Щодо відповідності витрат на професійну правничу допомогу засадам та критеріям пропорційності, співмірності, складності справи, ціни позову та підстави її зменшення визначено у правовій позиції викладеної у Додатковій Постанові від 19 лютого 2020 року Великої Палати Верховного Суду у справі No 755/9215/15-ц, провадження No 14-382цс 19

«21. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має Право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ вид 28 листопада 2002 року "Левентекс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1. Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-V1(Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язусться здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під у розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30

Закону N 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає оплаті відповідною стороною або третьою особою;

- Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги ня підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має були спів мірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг): часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.»

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ac18), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц4, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18 та інших.

Ч. 8 ст. 139 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми витрат на правову допомогу у розмірі 50 000 грн позивачем надано Акт прийому передачі до договору від 30.05.2022 року.

Відповідно до вказаного Акту 3000 грн. становить аналіз та ознайомлення з матеріалами справи, при цьому при дослідженні судом матеріалів справи, заяви адвоката щодо ознайомлення з матеріалами справи в матеріалах цивільної справи відсутні.

Написання заяв по суті, а також клопотань та заяв з процесуальних питань по справі становить 10 000 грн. Як встановлено матеріли справи містять лише одну заяву від імені адвоката Грущанського В.О. від 01.12.2022 року про розгляд справи без участі та закриття підготовчого судового засідання.

Безпосередня участь в розгляді справи, всього 4 рази, що становить 1 500 грн. за одне судове засідання, всього 6 000 грн. Як встановлено судом, адвокат Грущанський В.О. безпосередньо приймав участь в одному судовому засіданні від 23.08.2022 року, що підтверджуємся протоколом судового засідання.

Гонорар успіху по справі становить 30 000 грн. При цьому, як встановлено судом, матеріали справи містять заяву від відповідача про визнання позову.

У відповідності до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення.

Відповідно дост.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, з урахуванням наявності в справі клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, та вважає, що співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами буде сума в розмірі 5 000 грн. Заявлена сума витрат на правничу допомогу у розмірі 50 000 грн. є не співмірною зі складністю справи та часом витрачиним на правничу допомогу.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню..

Керуючись п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суддя, -

ухвалила:

заяву позивача ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Копію додаткового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом додаткового рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.І.Шевська