У Х В А Л А

10.03.2023 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

при секретарі Лавріненко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринці заяву про самовідвід головуючого судді Верніка В.М. у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та Вінницької обласної прокуратури про оскарження бездіяльності та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.11.2022 року звернувся до суду з цим позовом із вимогами визнати його право на виконання вимог ст.2 КПК України про швидке, неупереджене слідство; зобов`язати відповідачів припинити бездіяльність, яка порушує це його право ст.2 КПК України; оглянути (переглянути) рішення №130/1161/20 з ЄДРСР та докази, що знаходяться там; стягнути з відповідачів на його користь 50000 грн моральної шкоди за навмисне знущання з 75-річної особи, якою він є. Підставами власних позовних вимог вказав те, що упродовж 6 років здійснюють досудове розслідування криміального провадження №0000020 від 12.08.2016 року, в межах якого усі постанови слідчих та прокурорів про закриття провадження було скасовано судом за невиконання вимог КПК України.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 24.11.2022 року залишено даний позов без руху та надано позивачу для усунення недоліків семиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 12.12.2022 року дану позовну заяву повернуто позивачу з підстав неусунення останнім недоліків позовної заяви у спосіб визначений судом.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 03.02.2023 року вказану ухвалу Жмеринського міськрайонного суду від 12.12.2022 року скасовано та цивільну справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.02.2023 року справу передано для продовження розгляду судді Верніку В.М.

09.03.2023 року головуючим суддею Верніком В.М. подано заяву про самовідвід, з посиланням на те, що ним 12.12.2022 року було винесено ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, ГУНП у Вінницькій області та Вінницької обласної прокуратури про оскарження бездіяльності та відшкодування моральної шкоди, повернуто позивачу з підстав неусунення останнім недоліків позовної заяви у спосіб визначений судом, тобто суд вже висловив свою думку стосовно невідповідності змісту позовної заяви вимогам цивільного процесуального закону, що незалежно від скасування наразі вказаної ухвали судом апеляційної інстанції можуть викликати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості чи об`єктивності того самого складу суду першої інстанції у разі подальшого розгляду цієї цивільної справи, передусім щодо ухвалення судового рішення про відкриття провадження у справі, можливість чого законом визначена лише за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви тощо.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить наступного

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 року незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності визнано порушенням п.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Фельдман проти України", п.97).

Згідно вимог п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до положень ч.1-3 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід; з тих же підстав вказаним процесуальним особам може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання; після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У відповідності до ч.2,9 ст.40 ЦПК України питання про самовідвід судді в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Так, наведені у заяві про самовідвід обставини стосовно сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді Жмеринського міськрайонного суду Верніка В.М., які можуть виникнути у стороннього спостерігача, оскільки за результатами перевірки матеріалів справи ним було постановлено ухвалу від 12.12.2022 року, якою дану позовну заяву було повернуто позивачу ОСОБА_1 з підстав неусунення останнім недоліків позовної заяви у спосіб, визначений судом, тобто суд вже висловив свою думку стосовно невідповідності змісту позовної заяви вимогам цивільного процесуального закону, що незалежно від скасування наразі вказаної ухвали судом апеляційної інстанції може викликати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості чи об`єктивності того самого складу суду першої інстанції у разі подальшого розгляду цієї цивільної справи, передусім щодо ухвалення судового рішення про відкриття провадження у справі, можливість чого законом визначена лише за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви тощо, та вочевидь не здатні забезпечити достатніх гарантій виключення будь-якого розумного сумніву у безсторонності суду без відведення судді Верніка В.М. від участі в розгляді даної цивільної справи, а тому заява про самовідвід головуючого судді підлягає задоволенню.

Подібний правовий висновок щодо можливості виникнення обґрунтованих побоювань, що у судді вже сформувалася певна думка за первісно ухваленим ним судовим рішенням, і що це може позначитися на його безсторонності в разі повторного направлення йому матеріалів цієї справи для розгляду, викладений у рішенні Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 року у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (п.71).

Враховуючи викладене, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, ст. 36, 39, 40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву задоволити.

Відвести головуючого суддю Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Верніка В.М від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та Вінницької обласної прокуратури про оскарження бездіяльності та відшкодування моральної шкоди.

Справу направити на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Вернік В.М.