ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Сахарова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

-за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»,

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ПАТ КБ Приватбанк у лютому 2013 року звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 19 942,80 дол. США, що еквівалентно 159 406,52 грн., а також стягнути витрати на юридичну допомогу у розмірі 3 200,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до кредитного договору № DNK0AE88360229 від 16.03.2006 року ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 16 800,00 дол. США, зі сплатою за користування ними відсотків, проте в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вказаний договір був забезпечений шляхом укладання з відповідачами ОСОБА_2 договору поруки № DNK0AE88360229 від 16.03.2006 року та ПАТ Акцент - Банк № 167 від 20.10.2010 року у зв`язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред`явленим до стягнення боргом.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2013 року позовні вимоги задоволені частково.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року заочне рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2013 року скасоване та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2022 рокуу задоволенні позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

11 квітня 2023 рокувід Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2022 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що з наданих до суду та досліджений у судовому засіданні доказів, вбачається, що факт невиконання боржником та поручителем зобов`язань щодо заборгованості за кредитним договором. В матеріалах справи відсутні докази повного погашення заборгованості за кредитним договором.

Зазначено, якщо позивачем зроблений неправильний розрахунок, суд повинен самостійно визначити суми нарахувань у зв`язку з порушенням грошового забезпечення.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.126-140), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

20 серпня 2020 року Самарським районним судом м. Дніпропетровска ухвалено заочне рішення яким визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №298, вчинений 26 січня 2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення рухомого майна автомобіля марки TOYOTA, модель Camry, рік випуску 2000, шасі (кузов, рама), реєстраційний номер, а також про задоволення вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» відповідно до кредитного договору DNR0AE88360229 від 16.03.2006 грошових коштів у сумі 1388185,45 грн.

Вказаним судом рішенням, серед іншого, було встановлено, що 16 березня 2006 року між ОСОБА_3 та відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір DNR0AE88360229, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти у розмірі 16800,00 доларів США на придбання рухомого майна автомобіля, а також кредитні кошти у розмірі 5670,00 доларів США на сплату страхових платежів.

Того ж дня між позивачем та відповідачем ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір застави рухомого майна № DNR0AE88360229, за цим договором позивач надав у заставу автомобіль TOYOTA Camry, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама), реєстраційний, заставою забезпечується виконання зобов`язань за кредитним договором №DNR0AE88360229 від 16 березня 2006 року.

Як вбачається із виписки по кредитному договору №DNК0AE88360229 від 16 березня 2006 року, за період з 1 березня 2006 року по 17 грудня 2011 року, наданої АТ КБ «Приватбанк», станом на 16 березня 2006 року тіло кредиту складало 16 800, 00 дол.США, до 26 травня 2008 року розмір тіла кредиту зменшувався з урахуванням щомісячних платежів, та станом на 26 травня 2008 року складав вже 10 442,52 дол.США. Станом на 12 червня 2008 року тіло кредиту, згідно виписки збільшилось до 20 885,04 дол.США.

Також з вказаної виписки судом встановлено, що з 27 червня 2008 року ОСОБА_1 продовжував здійснювати платежі за кредитним договором до 27 липня 2010 року.

Доказів збільшення саме тіла кредиту з 16 800,00 дол.США до 20 885,04 дол.США банком суду надано не було. У своїй відповіді на відзив з вказаного приводу також не зазначено жодних пояснень.

Враховуючи встановлені у справі обставини, а також те, що позивачем не доведено та необґрунтовано заявлену до стягнення суму заборгованості, зокрема підстав для збільшення тіла кредиту з 16 800,00 дол.США до 20 885,04 дол.США, як наслідок і процентів за користування грошовими коштами, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги не можуть бути задоволені у повному обсязі ні до боржника ні до поручителів.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 (а.с.59), 16.03.2006 року він отримав кредит у розмірі 16 800 доларів США, який поступово гасив.

Станом на 26.05.2008 року залишок тіла кредиту зазначений у розмірі 10 442, 52 доларів США (а.с.61).

Наступна графа від 12.06.2008 року (а.с.61) залишок кредиту зазначений у розмірі 20 885,04 долара США, при тому, що кожен місяць було погашення кредиту.

Доводом апеляційної скарги було ствердження, що суд повинен сам розрахувати заборгованість.

При цьому суд зазначає, що ні при внесенні апеляційної скарги ні в судовому засіданні при апеляційного перегляді справи представником позивача такий розрахунок не надано.

Отже банк безпідставно 12.06.2008 року збільшив заборгованість за кредитом рівно в два разу з 10 442, 52 доларів США до 20 885,04 долара США, а тому суд, для розрахунку заборгованості виходить із залишку тіла кредиту у розмірі 10 442, 52 доларів США.

За період часу з 12.06.2008 року до 04.07.2011 року ОСОБА_1 було сплачено банку 12 150, 72 долара США (а.с.61-63).

При таких обставинах суд вважає, що заборгованість за кредитом у розмірі 10 442, 52 доларів США ОСОБА_1 погашена у повному обсязі.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: