Ухвала

20 березня 2023 року

м. Київ

справа № 2-20/2010

провадження № 61-2805ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року у справі за заявою фонду гарантування вкладів фізичних осіб про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 14 червня

2022 року відмовлено у задоволені заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 14 червня 2022 року у справі за заявою фонду гарантування вкладів фізичних осіб про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У березні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Київського апеляційного суду від 04 січня 2023 року апеляційну скаргу фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії указаної ухвали.

Заявнику необхідно було надати докази сплати судового збору у визначеному судом розмірі та подати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причин пропуску вказаного строку, роз`яснено, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків щодо порушення процесуального строку, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

На виконання вимог вказаної вище ухвали апелянтом було сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги, крім того надіслано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій обґрунтовано підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування вказаного клопотання апелянт повторно посилався на введення на території України воєнного стану. Указана обставина вже була досліджена та відхилена апеляційним судом. Апеляційний суд зазначав, що посилання апелянта на запровадження на території України воєнного стану не може бути обґрунтованою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути лише конкретні обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і об`єктивно унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів заявника щодо наявності поважних причин пропуску встановленого законом строку для звернення до суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду, виходячи з того, що застосування аварійних відключень електроенергії, тривала відсутність електропостачання також не можуть бути обґрунтованою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки воєнний стан на території України оголошено 24 лютого 2022 року і з цього часу відбуваються масовані ракетні обстріли рф м. Києва та оголошуються повітряні тривоги. Разом з цим, судочинство в Україні продовжує здійснюватися у встановленому Законом порядку. Не було встановлено в Україні й повного припинення роботи комунальних служб та поштового зв`язку. При цьому жодного доказу об`єктивної неможливості направлення скарги та сплати судового збору надано не було.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно зі статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зважаючи на те, що зазначені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, а на усунення недоліків апелянт не навів інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до правових висновків Європейського суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою

(пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»

від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Отже, Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип

res judicata (принцип юридичної визначеності).

З огляду на приписи статей 2 та 4 Закону України від 22 грудня 2005 року

№ 3262-IV «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що

фонд гарантування вкладів фізичних осіб, знаючи (копію ухвали отримав

21 червня 2022 року) про ухвалу суду першої інстанції, протягом шести місяців, не вчинив належних процесуальних дій з апеляційного оскарження вказаної ухвали, тому правильно відмовив у відкритті апеляційного провадження.

З огляду на вищенаведене, доводи касаційної скарги є необґрунтованими, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленого судового рішення не впливають.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви судового рішення, яким вирішено питання про відмову у відкритті апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції вищенаведених положень ЦПК України не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 рокує необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року у справі за заявою фонду гарантування вкладів фізичних осіб про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович