Провадження № 2-о/369/69/23
РІШЕННЯ

Іменем України

09.03.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

за участю секретаря Світлак Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу 369/11118/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою, заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що заявник ОСОБА_1 , є власником 1/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок загальною площею 180,5 кв.м., житлова площа 77,2 кв.м., Опис: Житловий будинок «А», мансарда «А1», літня кухня «Б», погріб «В», сарай «Г», сарай «Д», вбиральня «Е», літній душ «Ж», сарай «З» гараж «К», сарай «М», колодязь №2, огорожа №1,3,4, каналізаційна яма №5, що підтверджується рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2021 року, ухвалене у цивільній справі №369/8272/20. У вказаному будинку зареєстрована та проживаю разом зі своєю сім`єю: сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та чоловіком ОСОБА_4 . В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває Ще одна цивільна справа №369/15080/21 позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до Гореницької сільської ради Києво-Святошинсьшго району Київської області. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доводиться заявниці рідним братом та є учасником вказаного провадження та претендує на житловий будинок АДРЕСА_1 , що складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок загальною площею 180,5 кв.м., житлова площа 77,2 кв.м., Опис: Житловий будинок «А», мансарда «А1», літня кухня «Б», погріб «В», сарай «Г», сарай «Д», вбиральня «Е», літній душ «Ж», сарай «З» гараж «К», сарай «М», колодязь №2, огорожа №1,3,4, каналізаційна яма №5 намагається з порушенням вимог чинного законодавства України відібрати у заявника житло, виселити заявника та її родину з вказаного житла, вчиняючи незаконні, протиправні діяння, в тому числі й ті, які підпадають під ознаки домашнього насильства. Так, 08 вересня 2022 року, орієнтовно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_2 проник на територію житлового будинку, почав стукати в двері та самовільно їх відчиняти, чим пошкодив дверний замок та ручку, поводив себе неадекватно та викрикував різного характеру погрози. В цей момент заявниця була дома разом зі своїм сином, який потребував постійного догляду так як був прооперований. В подальшому, ОСОБА_2 вчинив умисні дії щодо відключення електроенергії у всьому будинку в темний час доби шляхом вимкнення лічильника обліку електричної енергії, після чого просто втік. 12 вересня 2022 року, орієнтовно о 19 год. 20 хв., ОСОБА_2 вчинив аналогічні дії та намагаючись проникнути до літньої кухні пошкодив дверну ручку та замок, а також знову вчинив умисні дії щодо відключення електроенергії у всьому будинку в темний час доби шляхом вимкнення лічильника обліку електричної енергії, після чого просто втік. На момент такого проникнення до домоволодіння дома перебував син заявника, який дуже злякався та зателефонував на гарячу лінію 102, однак у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 знову втік відмовився від виклику поліції на місце події. Такі дії ОСОБА_2 свідчать про намір незаконного заволодіння нерухомим майном, без достатніх на те правових підстав та без відповідного судового рішення, тим самим намагаючись шляхом психологічного тиску та залякування змусити заявника та її родину залишити житло та виселити із займаного житлового приміщення на законних підставах. За фактом вчинення вказаних неправомірних дій ОСОБА_1 звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Головного управління національної поліції в Київській області Бучанського районного управління поліції. Окрім того, відносно ОСОБА_2 вже видавався тимчасовий обмежувальний припис на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року (справа № 369/9577/20). Натомість ОСОБА_2 жодним чином не намагається заспокоїтися та змінити свою поведінку відносно ОСОБА_1 та її сім`ї та продовжує вчиняти домашнє насильство відносно них. Окрім того, 10 жовтня 2022 року ОСОБА_2 знову приїхав до будинку за місцем реєстрації ОСОБА_1 та почав не просто стукати в двері та вікна, а «виносити» їх, викрикуючи при цьому різного роду погрози на адресу ОСОБА_1 та її сина, вживав нецензурні висловлювання, погрожував фізичною розправою та намагався застосувати до сина ОСОБА_1 фізичну силу. За фактом таких дій ОСОБА_2 було викликано поліцію, яка прибула на місце події приблизно о 14 год. 36 хв. Звернення ОСОБА_1 було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події Центрального ВП Бучанського ВП ГУНП в Київській області 10 жовтня 2022 року за №7048. У ОСОБА_1 та у ОСОБА_2 були відібрані пояснення стосовно події, які знаходяться на опрацюванні в поліції. В подальшому, ОСОБА_2 дочекавшись від`їзду поліції, а саме з 15 год. 11 хв. продовжив свою зухвалу і наглу поведінку відносно ОСОБА_1 , а також пошкодив водонасосну станцюю, тим самим залишивши ОСОБА_1 та її родину без води, так як ОСОБА_2 перерізав всі шланги. На такі дії ОСОБА_2 було знову викликано поліцію, а звернення було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події Центрального ВП Києво- Святошинського ВП ГУНП в Київській області 10 жовтня 2022 року за №7052. Окрім того, працівниками поліції було складено відносно ОСОБА_2 терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА №281243, згідно з яким Турчину було заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, строком на 10 діб, починаючи з 16 год. 00 хв. 10 жовтня 2022 року до 16 год. 00 хв. 20 жовтня 2022 року. Неадекватна поведінка ОСОБА_2 , який доводиться неповнолітньому ОСОБА_6 рідним дядьком, яка мала місце 10 жовтня 2022 відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , яка виражалася нецензурними висловлюваннями та погрозами щодо неповнолітнього, підвищення голосу та намагання завдати неповнолітньому тілесних ушкоджень, що супроводжувалось штовханням дитини, яка нещодавно перенесла операцію, спровокувала у неповнолітнього значне погіршення стану здоров`я, що супроводжувалось значним підвищенням у дитини артеріального тиску та стало підставою для виклику швидкої медичної допомоги. Такі дії відносно дитини не можуть бути залишені поза увагою суду, оскільки зухвала поведінка ОСОБА_2 суперечить інтересам дитини, а тому останній має бути позбавлений можливості наближатися до дитини. Вказане свідчить, що ОСОБА_2 систематично проявляє стосовно ОСОБА_1 та членів її сім`ї: сина та чоловіка безпідставну агресію, цькування, неодноразово погрожував фізичною розправою, психологічно тисне; виражається в нашу адресу нецензурною лайкою; як в тверезому стані так і в стані алкогольного сп`яніння, безсистемно вдень та вночі, відвідує місце мого постійного проживання, пошкоджує належне мені майно, руйнує об`єкти (елементи) домоволодіння, вузли та агрегати обладнання і пристроїв, що забезпечують функціонування домоволодіння, що породжує як психологічне, економічне так і фізичне домашнє насильство як стосовно заявника, так і стосовно її неповнолітньої дитини та чоловіка.

Заявник просила видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та відносно неповнолітнього ОСОБА_3 : заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_3 , якщо вони разом, або кожен окремо, за власним бажанням перебувають (перебуває) у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

03 лютого 2023 року на адресу суду надійшло заперечення заінтересованої особи ОСОБА_2 , відповідно до якого останній зазначив, що ніколи не намагався відібрати житло у заявниці, виселити її з родиною зі спільного житла. Посилався на те, що він разом з двома малолітніми синами зареєстровані у спірному будинку, який є єдиним місцем їх проживання. Вказував, що саме заявниця чинить перешкоди йому в користуванні будинком, не надаючи ключів від вхідних дверей та не відкриваючи двері при кожному його приході, вчиняє скандали та здійснює безпідставні виклики поліції. Наклепницький характер вказаних відомостей, на думку заявника встановлений постановою Київського Апеляційного суду від 29 червня 2021 року у справі № 369/9577/20, якою було скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року (на яке посилається ОСОБА_1 ) та постановлено нове рішення, яким ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні заяви про встановлення обмежувального припису. Посилається на те, що на розгляді в Києво-Святошинському суді Київської області перебуває дві цивільні справи щодо права власності та поділу спірного будинку, а ОСОБА_1 всіляко затягує вирішення вказаних справ, оскільки одноособово користується спільним будинком та перешкоджає ОСОБА_2 в доступі цього будинку.

В судове засідання заявник не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи без її участі, просила задовольнити заяву.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився, надав заперечення, просив відмовити в задоволенні заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до інформаційної довідки № 280172760 від 20 жовтня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 , є власником 1/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок загальною площею 180,5 кв.м., житлова площа 77,2 кв.м., Опис: Житловий будинок «А», мансарда «А1», літня кухня «Б», погріб «В», сарай «Г», сарай «Д», вбиральня «Е», літній душ «Ж», сарай «З» гараж «К», сарай «М», колодязь №2, огорожа №1,3,4, каналізаційна яма №5, власником 7/8 частки вказаного житлового будинку є ОСОБА_8 . Власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0137, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2

У вказаному будинку ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом зі своєю сім`єю: сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та чоловіком ОСОБА_4 , що не заперечувалось учасниками справи.

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області на розгляді перебуває цивільна справа №369/15080/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області, ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, що не запере чувається сторонами.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року у справі № 369/9577/20 заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , які діють в своїх інтересах та в інтересах: ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про видачу обмежувального припису - задоволено частково. Видано обмежувальний припис строком на шість місяців стосовно ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 29 червня 2021 року у справі № 369/9577/20 рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , які діють в своїх інтересах та в інтересах: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису.

10 жовтня 2022 року поліцейським СРНП ВП №4 Бучанського РУП Бондаревим П.Г. було видано терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_2 за заявою постраждалої особи ОСОБА_1 . Серія АА № 281243 із забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

ОСОБА_1 31 жовтня 2022 року було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення до Головного управління національної поліції в Київській області Бучанського районного управління поліції, відповідно до якої заявник вказує, що ОСОБА_2 намагався проникнути до літної кухні , пошкодив дверну ручку та замок, відключив електроенергію у всьому будинку, тому заявниця просила внести відомості до ЄДРДР за фактом вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, ст. 162 КК України, ч.ч. 1,2 ст. 194-1 КК України, ч. 1 ст. 356 КК України.

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2022 року, судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 476406, 10 жовтня 2022 року о 15:20 год., ОСОБА_2 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_1 тобто, умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме, ображав її нецензурними словами, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_1 , тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. ОСОБА_2 у судовому засіданні вину не визнав. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2022 року № 369/12281/22 провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 476406 від 10 жовтня 2022 року) закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з статтею 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

До переліку осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - рідні брати і сестри (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

При цьому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Таким чином, зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Перевіряючи доводи заявника, суд вважає, що докази, які надані були до заяви: копія термінового заборонного приписуСерії АА № 281243 від 10 жовтня 2022 року, заява ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів не можуть бути визнані як беззаперечні докази здійснення фізичного насилля ОСОБА_2 . Сам факт звернення заявника до органів поліції свідчить про наявність конфлікту між сторонами та не підтверджує факт вчинення кривдником домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Крім того, судом враховано, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року у справі № 369/9577/20, яким за заявою ОСОБА_1 було видано обмежувальний припис строком на шість місяців стосовно ОСОБА_2 та на яке посилається заявник у своїй заяві, було скасовано постановою Київського апеляційного суду від 29 червня 2021 року. Також постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2022 року № 369/12281/22 провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 476406 від 10 жовтня 2022 року) закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 також у доводах свого заперечення зазначає, що між сторонами існує конфлікт саме з приводу поділу спадкового майна, а саме будинку, який належить на праві спільної власності йому, заявниці та їх брату.

У заяві про видачу обмежувального припису заявником також зазначено, що Києво-Святошинським районним судом Київської області розглядається спір щодо визнання права власності у порядку спадкування.

Ураховуючи, що матеріалами справи беззаперечно не встановлено обставини щодо агресивного поводження ОСОБА_2 по відношенню до заявниці, а також наявність лише доказів звернення заявниці до органів поліції, суд дійшов висновку про недоведеність випадків домашнього насильства відносно заявниці та її сина, а також ризиків настання насильства у майбутньому. Натомість судом встановлено наявність між сторонами спору з приводу спадщини.

При вирішенні питання щодо застосування заявленого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Матеріали справи не містять доказів протиправної поведінки ОСОБА_2 по відношенню до заявниці та її сина, а відтак не може визнати пропорційним вручання у його права і свободи.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що обставини, викладені в заяві про видачу обмежувального припису ОСОБА_1 не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами.

Таким чином, враховуючи, що суду не надано достатніх належних, допустимих, та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою відносно заявниці, настання наслідків його вчинення, суд приходить до висновку що в задоволені заяви про видачу обмежувального припису необхідно відмовити.

Керуючись ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 350-2, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, - відмовити.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: І.О. Фінагеєва