ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 615/66/22 Головуючий суддя І інстанції Токмакова А. П.
Провадження № 22-ц/818/213/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: спори про припинення права власності на земельну ділянку
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 01 вересня 2022 року, ухвалене у складі головуючого судді Токмакової А.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Валківської міськради Богодухівського району Харківської області, Богодухівської РДА Харківської області про визнання недійсним рішення органу самоврядування про приватизацію землі, правовстановлюючого документу та скасування державної реєстрації земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати недійсним рішення Минківської сільської ради Валківського району Харківської області від 03.05.2019 №440-VII в частині передачі земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0060 у приватну власність ОСОБА_2 ;

- визнати недійсним правовстановлюючий документ, виданий ОСОБА_2 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0060 на підставі рішення Минківської сільської ради Валківського району Харківської області від 03.05.2019 №440-VII;

- скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0060 за ОСОБА_2 , вчинену Валківською РДА Харківської області за №48694811 від 16.09.2019.

Позов мотивовано тим, що її мати ОСОБА_3 30.05.1992 отримала у спадок від своєї матері (її бабусі) ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 . Згідно виписок погосподарської книги № 1 на 2001-2005 рр., на 2006-2010 рр. та на 2016-2020 рр. за вказаним будинком значиться площа земельної ділянки 0,47 га. 10.09.2019 за матір`ю зареєстровано право власності в порядку приватизації на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0062 площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вказаною адресою. Згодом дізналась, що сусід матері ОСОБА_2 10.09.2019 зареєстрував за собою право власності на підставі рішення Минківської сільської ради від 03.05.2019 № 440-VII частину земельної ділянки, яка належала матері в розмірі 0,25 га з кадастровим номером :00:002:0060 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані на прилеглій АДРЕСА_2 .

На думку позивачки, до вказаних 0,25 га відповідача увійшли 0,22 га матері, а інші 0,3 га земля під будинком відповідача та прилегла до нього територія, на які позивачка не претендує. Тобто, фактично відбулось накладення земельної ділянки відповідача на земельну ділянку матері, яка мала її у користуванні, починаючи з 1992 року.

Зауважує, що станом на момент приватизації мати 1936 року народження була дуже похилого віку (83 роки) та у безпорадному стані, оскільки мала багато проблем зі здоров`ям, далі подвір`я вона вже не в змозі була виходити і тільки з двома палицями. Мати забувалась і дуже погано бачила, їй вже було важко розмовляти і усвідомлювати свої дії. 20.03.2019 мати видала довіреність на ім`я ОСОБА_5 , якою уповноважила від імені матері вирішувати питання стосовно реєстрації речових прав на нерухоме майно - земельної ділянки на території Минківської сільської ради. Вказану довіреність посвідчено секретарем цієї сільської ради. Однак вона не містить жодних даних щодо можливості довірителю погоджувати межі земельної ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла. 19.12.2019 за заявою позивачки у Валківській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , номер у спадковому реєстрі: 65267259; номер у нотаріуса: 160/2019 рік.

Наполягає, що після смерті матері до неї, як до спадкоємця першої черги за законом, перейшли всі права, в тому числі і право оскаржити незаконну приватизацію, через яку матір позбавили можливості приватизувати земельну ділянку, яка відноситься до її житлового будинку, що повинно було увійти до складу спадщини, тому відповідачем порушене її право, як спадкоємця першої черги.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 01 вересня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Скарга мотивована тим, що судом не було проведено підготовче засідання, хоча фактично його було призначено.

Вказує що суд не вправі був ухвалювати судове рішення при першій неявці позивача.

Зазначає, що неявка в підготовче засідання не рахується, тому суд повинен був спочатку закрити підготовче засідання, а потім рахувати неявку в судове засідання.

Звертає увагу що суд в порушення вимог ст.103 ЦПК України не призначив експертизи, хоча таке клопотання було позивачем подано та не розглянуто клопотання про витребування доказів.

Вважає, що на підставі наданих позивачем документів вбачається, що у користуванні її матері були 0,47 га, вважає що при отриманні відповідачем земельної ділянки в розмірі 0,25 га відбулось накладання на земельну ділянку, яка були у користуванні її матері.

Зазначає, що правові позиції з тих самих правовідносин висловлені у постанові від 04.04.2021 року по справі №707/1022/17, від 09.06.2021 року у справі №687/808/19, у постанові від 20.12.2021 року у справі №725/4467/18, у постанові від 04.08.2021 у справі №444/2295/18.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін.

Зазначає, що в матеріалах справи знаходиться копія з погосподарської книги ОСОБА_2 відповідно до якої ОСОБА_2 , органами місцевого самоврядування було виділено 0,78га, з яких 0,25 для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,53 для ведення особистого сільського господарства. Даний доказ повністю спростовує твердження позивача про незаконне набуття відповідачем права власності на земельну ділянку, площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення сторони позивачки, розглянула справу за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції виходив з того, що під час прийняття оскаржуваного рішення Минківською сільською радою Валківського району Харківської області - правонаступник Валківська міська рада Богодухівського району Харківської області не порушено вимог чинного законодавства, оскільки вона діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема, з дотриманням норм ст.ст. 116, 118 ЗК України та ст.ст. 4, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, позивачка є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14.12.1958 Октябрський райбюро ЗАГС м. Харків.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 09.01.2020 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №12.

Після смерті ОСОБА_3 відкрита Валківською державною нотаріальною конторою спадкова справа №160/2019, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №58818650 від 19.12.2019.

До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями, що належав ОСОБА_3 на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Валківської державної нотаріальної контори 30.05.1992 та зареєстроване в реєстрі за №1538, довідка №02-08/112 видана КП «Валківське бюро технічної інвентаризації» від 27.05.2020.

Зі змісту листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № Н-180/0/11-312/0/21-20 від 27.02.2020, 10.09.2019 на ім`я ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :00:002:0062 площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Минківської сільської ради Валківського району Харківської області.

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №Н-405/0/14-642/0/21-20 від 28.04.2020 та витягу (а.с.33), 10.09.2019 ОСОБА_2 зареєстрував за собою право власності на підставі рішення Минківської сільської ради Валківського району Харківської області від 03.05.2019 № 440-VII, на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0060, площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . За наявною інформацією, порушень земельного законодавства при використанні земельних ділянок Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Харківській області не виявлено.

Згідно виписки погосподарської книги № 1 на 2001-2005 рр. Минківської сільської ради Валківського району Харківської області, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,47 га, з яких 0,05 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 0,42 га для ведення особистого підсобного господарства.

Із виписки погосподарської книги на 2016-2020 рр. Минківської сільської ради Валківського району Харківської області, площа земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - 0,47 га, з яких 0,25 га земля для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 0,22 га земля для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування.

До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Як зазначено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного СУДУ України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України).

До складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстроване в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , яка була спадкодавцем у даних правовідносинах, зареєстровано право власності в порядку приватизації на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0062 площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно виписки погосподарської книги № 1 на 2001-2005 рр. Минківської сільської ради Валківського району Харківської області, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,47 га, з яких 0,05 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 0,42 га для ведення особистого підсобного господарства.

Із виписки погосподарської книги на 2016-2020 рр. Минківської сільської ради Валківського району Харківської області, площа земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - 0,47 га, з яких 0,25 га земля для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 0,22 га земля для ведення особистого селянського господарства.

За життя ОСОБА_3 не проводила реєстрації права власності на земельну ділянку розміром 0,22 га земля для ведення особистого селянського господарствата не розпочинала процедуру її приватизації відповідно до чинного законодавства України, а тому її права стосовно неї не могли перейти до спадкоємців, якими є позивачі у справі.

Також , судом не встановлено обставин, які б перешкоджали спадкодавцю (за життя) реалізувати своє право на землю та зареєструвати у встановленому порядку право власності.

Жодних правовстановлюючих документів на право власності чи користування спірною земельною ділянкою позивачем не надано, а записи погосподарської книги про те, що вона обліковувалася за спадкодавцем не є підтвердженням права власності чи права користування нею.

Таким чином, спірна ділянка не є об`єктом спадкування і не увійшла до спадкової маси, що свідчить про відсутність порушеного права у позивачки стосовно неї.

Аналогічні правові висновки зроблено у постановах Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року у справі № 6-3113цс15, від 23 листопада 2016 року № 6-3113цс15, постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 376/2038/14-ц, від 11 лютого 2019 року у справі № 183/4638/16, від 22 листопада 2018 року у справі № 647/1580/16-ц.

У ст.ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи скарги щодо не проведення судової експертизи є безпідставними, оскільки у даному випадку вони перебувають поза межами підстав позову, тому колегія суддів їх відхиляє.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 01 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 березня 2023 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

Ю.М. Мальований.