Справа №701/72/23
Номер провадження2/701/81/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - В.Л. Маренюка

за участю секретаря - Н.В. Філіпчак

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 третя особа Маньківська селищна рада про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нестерівка, Маньківського району, Черкаської області помер батько позивача ОСОБА_4 , після смерті якого залишились: житловий будинок з надвірними спорудами на приватизованій присадибній земельній ділянці площею 0,6464га за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка (пай) площею 2,28га. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 являються діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт від імені ОСОБА_4 посвідчувався виконкомом Нестерівської сільської ради 03.07.2020 року за реєстраційним №12. Спадкоємцем згідно заповіту являється син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради с. Нестерівка від 06.11.2020 року №407, видана ОСОБА_1 , підтверджує, що він проводив похорони свого батька ОСОБА_4 , який помер четвертого листопада дві тисячі двадцятого року, за власні кошти, постійно проживав разом з ним і вели спільне господарство, який проживав в АДРЕСА_1 .

Після смерті батька позивача ОСОБА_4 залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , присадибна земельна ділянка під кадастровим номером :01:002:0060 для ведення особистого селянського господарства площею 0,6464га, розташована в АДРЕСА_1 , земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під кадастровим номером :02:001:0123 площею 2,28га, розташована в с. Нестерівка Маньківського району, Черкаської області.

Належність житлового будинку батькові-спадкодавцеві підтверджується випискою (витягом) з погосподарської книги виконавчого комітету Маньківської селищної ради села Нестерівка від 22.11.2022 року №135, згідно якої вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 , згідно погосподарської книги №13, особовий рахунок № НОМЕР_1 , сторінка 52, рахується за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 і розташований на приватизованій присадибній земельній ділянці розміром 0,6464га. Аналогічна інформація підтверджується також випискою (витягом) з погосподарської книги виконавчого комітету Маньківської селищної ради села Нестерівка від 21.01.2022 року №5.

Належність спадкодавцеві присадибної земельної ділянки під кадастровим номером :01:002:0060 для ведення особистого селянського господарства площею 0,6464га, що розташована в АДРЕСА_1 , підтверджується даними Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 643474 від 07.02.2007 року.

Належність спадкодавцеві земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під кадастровим номером :02:001:0123 площею 2,28га, розташована в с. Нестерівка Маньківського району, Черкаської області підтверджується даними Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №090493 від 30.12.2003 року.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2021 року у цивільній справі № 701/772/21 було задоволено позовну заяву позивача за позовом до цих же відповідачів про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. Даним судовим рішенням визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Нестерівка, Маньківського району,Черкаської області. Позивач фактично постійно проживав разом з батьком, доглядав його до смерті, більше ніхто із потенційних спадкоємців цим не займався і не проживав з батьком, проте у зв`язку з формально різною реєстрацією фактичного місця проживання мого та покійного батька та за станом здоров`я пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини, тому вимушений був звертатись до суду з вказаним позовом. При цьому, ОСОБА_3 (сестра позивача), має зареєстроване місце проживання у будинку по АДРЕСА_1 , однак фактично не проживає, не проживала там на час смерті батька-спадкодавця. Дані обставини були також предметом дослідження при розгляді цивільної справи № 701/772/21 згідно Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2021 року, яке вступило в законну силу. До розгляду даної справи було залучено також і відповідача ОСОБА_3 , яка згідно встановлених обставин не проживала за адресою свого місця реєстрації і викликалась до суду у встановленому порядку шляхом виклику до суду за відповідним оголошенням.

Після вступу зазначеного судового рішення в законну силу, з метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Уманського (колишнього Маньківського) районного нотаріального округу Завірюхи О.В., де за заявою позивача було відкрито спадкову справу №10/2022 від 19 січня 2022 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №.68155609 від 19.01.2022.

05 жовтня 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Уманського (колишнього Маньківського) районного нотаріального округу Завірюхи О.В. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на заповідане позивачу спадкове майно житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , присадибну земельну ділянку площею 0,6464га за цією ж адресою, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,28га, що належало батькові ОСОБА_4 . 05.10.2022 року згідно листа за №429/02-31 приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.10.2022 року, мотивовану тим, що відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на житловий будинок, а також тим, що ОСОБА_3 має право на обов`язкову частку у спадщині і оскільки була зареєстрована за адресою місця проживання батька на час його смерті, вважається такою, що прийняла спадщину за формальних підстав, відповідно вважається що цю частку прийняла.

На підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Уманського (колишнього Маньківського) районного нотаріального округу Черкаської області Завірюхою О.В., відкрита спадкова справа № 10/2022 від 19 січня 2022 року. Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області 06 листопада 2020 року, актовий запис № 18. Спадкоємцем надано заповіт, що посвідчений виконавчим комітетом Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області 03 липня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 12, від імені спадкодавця, в якому все належне йому майно він заповів своєму синові ОСОБА_1 , та позбавив права спадкування своїх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно інформації, виданої виконавчим комітетом Маньківської селищної ради Черкаської області 19 січня 2022 року за № 278/05-15, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , була зареєстрована разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 .

Нотаріусом повідомлено, що оскільки ОСОБА_3 не зверталася до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , а згідно вищезазначеної інформації вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину (стаття 1268 п. 3 Цивільного кодексу України, а саме: визнається, що спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину).

Відповідно до інформації Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28 квітня 2022 року № 130-5502-8/34352, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком.

Відповідно довідки, виданої виконавчим комітетом Маньківської селищної ради Уманського (колишнього Маньківського) району Черкаської області 21 січня 2022 року за № 5, житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно рахується за померлим ОСОБА_4 .

Таким чином, нотаріусом повідомлено, що дочка спадкодавця, ОСОБА_3 , згідно статті 1268 Цивільного кодексу України, вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті батька, ОСОБА_4 , та має право на обов`язкову частку у спадщині, так як є непрацездатною дитиною спадкодавця (стаття 1241 Цивільного Кодексу України), також спадкоємцем не було надано документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок з надвірними спорудами, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку, повідомивши, що такий документ відсутній. На підставі викладеного, нотаріусом постановлено відмовити у видачі свідоцтв про право на спадщину, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач до суду не з`явився, але в своїй позовній заяві просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзивів на позовну заяву не надали, заяви про розгляд справи в їх відсутність не надходило.Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Представник Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги визнає та просив справу розглядати у його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нестерівка, Маньківського району, Черкаської області, у віці 92 років, помер батько позивача ОСОБА_4 , про що 06.11.2020 року складено відповідний актовий запис № 18, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 , виданим 06.11.2020 року виконавчим комітетом Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області.

Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради Черкаської області від 06.08.2021 № 120 підтверджує, що гр. ОСОБА_4 помер четвертого листопада дві тисячі двадцятого року, на день смерті був зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті якого залишились: житловий будинок з надвірними спорудами на приватизованій присадибній земельній ділянці площею 0,6464га за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка (пай) площею 2,28га. Також дана довідка інформує, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 являються діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заповіт від імені ОСОБА_4 посвідчувався виконкомом Нестерівської сільської ради 03.07.2020 року за реєстраційним № 12. Спадкоємцем згідно заповіту являється син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За життя батько позивача ОСОБА_4 залишив заповіт, посвідчений виконкомом Нестерівської сільської ради 03.07.2020 року за реєстраційним № 12.

Даним заповітом батько на випадок смерті зробив розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів синові ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а свого сина ОСОБА_2 1952р.н. та свою дочку ОСОБА_3 1956р.н. позбавив права на спадщину.

Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради с. Нестерівка від 06.08.2021 року № 120 підтверджує, що заповіт від імені ОСОБА_4 посвідчувався виконкомом Нестерівської сільської ради 03.07.2020 року за реєстраційним № 12.

Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради с. Нестерівка від 06.11.2020 року № 407, видана ОСОБА_1 , підтверджує, що він проводив похорони свого батька ОСОБА_4 , який помер четвертого листопада дві тисячі двадцятого року, за власні кошти, постійно проживав разом з ним і вели спільне господарство, який проживав в АДРЕСА_1 .

Після смерті батька позивача ОСОБА_4 залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , присадибна земельна ділянка під кадастровим номером :01:002:0060 для ведення особистого селянського господарства площею 0,6464га, розташована в АДРЕСА_1 , земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під кадастровим номером :02:001:0123 площею 2,28га, розташована в с. Нестерівка Маньківського району, Черкаської області.

Належність житлового будинку батькові-спадкодавцеві підтверджується випискою (витягом) з погосподарської книги виконавчого комітету Маньківської селищної ради села Нестерівка від 22.11.2022 року №135, згідно якої вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 , згідно погосподарської книги №13, особовий рахунок № НОМЕР_1 , сторінка 52, рахується за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 і розташований на приватизованій присадибній земельній ділянці розміром 0,6464га. Аналогічна інформація підтверджується також випискою (витягом) з погосподарської книги виконавчого комітету Маньківської селищної ради села Нестерівка від 21.01.2022 року №5.

Належність спадкодавцеві присадибної земельної ділянки під кадастровим номером :01:002:0060 для ведення особистого селянського господарства площею 0,6464га, що розташована в АДРЕСА_1 , підтверджується даними Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 643474 від 07.02.2007 року.

Належність спадкодавцеві земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під кадастровим номером :02:001:0123 площею 2,28га, розташована в с. Нестерівка Маньківського району, Черкаської області підтверджується даними Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №090493 від 30.12.2003 року.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2021 року у цивільній справі № 701/772/21 було задоволено позовну заяву позивача за позовом до цих же відповідачів про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. Даним судовим рішенням визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Нестерівка, Маньківського району,Черкаської області. Позивач фактично постійно проживав разом з батьком, доглядав його до смерті, більше ніхто із потенційних спадкоємців цим не займався і не проживав з батьком, проте у зв`язку з формально різною реєстрацією фактичного місця проживання мого та покійного батька та за станом здоров`я пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини, тому вимушений був звертатись до суду з вказаним позовом. При цьому, ОСОБА_3 (сестра позивача), має зареєстроване місце проживання у будинку по АДРЕСА_1 , однак фактично не проживає, не проживала там на час смерті батька-спадкодавця. Дані обставини були також предметом дослідження при розгляді цивільної справи № 701/772/21 згідно Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2021 року, яке вступило в законну силу. До розгляду даної справи було залучено також і відповідача ОСОБА_3 , яка згідно встановлених обставин не проживала за адресою свого місця реєстрації і викликалась до суду у встановленому порядку шляхом виклику до суду за відповідним оголошенням.

Після вступу зазначеного судового рішення в законну силу, з метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Уманського (колишнього Маньківського) районного нотаріального округу Завірюхи О.В., де за заявою позивача було відкрито спадкову справу №10/2022 від 19 січня 2022 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №.68155609 від 19.01.2022р.

05 жовтня 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Уманського (колишнього Маньківського) районного нотаріального округу Завірюхи О.В. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на заповідане позивачу спадкове майно житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , присадибну земельну ділянку площею 0,6464га за цією ж адресою, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,28га, що належало батькові ОСОБА_4 .

05.10.2022 року згідно листа за № 429/02-31 приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.10.2022 року мотивовану тим, що відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на житловий будинок, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Також відмова у видачі свідоцтв про право на спадщину мотивована тим, що ОСОБА_3 має право на обов`язкову частку у спадщині і оскільки була зареєстрована за адресою місця проживання батька на час його смерті, вважається такою, що прийняла спадщину за формальних підстав, відповідно вважається що цю частку прийняла.

Згідно наведеної у вказаній постанові інформації нотаріусом повідомлено, що керуючись статтями 66-69 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна та коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. На майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

За даними Спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи, спадкового договору чи заповіту, складеного спадкодавцем.

На підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Уманського (колишнього Маньківського) районного нотаріального округу Черкаської області Завірюхою О.В., відкрита спадкова справа № 10/2022 від 19 січня 2022 року. Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області 06 листопада 2020 року, актовий запис № 18. Спадкоємцем надано заповіт, що посвідчений виконавчим комітетом Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області 03 липня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 12, від імені спадкодавця, в якому все належне йому майно він заповів своєму синові ОСОБА_1 , та позбавив права спадкування своїх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно інформації, виданої виконавчим комітетом Маньківської селищної ради Черкаської області 19 січня 2022 року за № 278/05-15, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , була зареєстрована разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 .

Нотаріусом повідомлено, що оскільки ОСОБА_3 не зверталася до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , а згідно вищезазначеної інформації вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину (ст. 1268 п. 3 ЦК України, а саме: визнається, що спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину).

Згідно ст. 1241 п.1, п.3 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку.

Відповідно до інформації ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області від 28 квітня 2022 року № 130-5502-8/34352, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком.

Згідно підпункту 4.12 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу 2 вищевказаного Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно.

Разом з тим, спадкоємцем повідомлено, що документ, який посвідчує право власності померлого на житловий будинок з надвірними спорудами у нього відсутній і тому надати його нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину неможливо.

Відповідно довідки, виданої виконавчим комітетом Маньківської селищної ради Уманського (колишнього Маньківського) району Черкаської області 21 січня 2022 року за № 5, житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно рахується за померлим ОСОБА_4 . Таким чином, нотаріусом повідомлено, що дочка спадкодавця, ОСОБА_3 , згідно статті 1268 ЦК України, вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті батька, ОСОБА_4 , та має право на обов`язкову частку у спадщині, так як є непрацездатною дитиною спадкодавця (стаття 1241 Цивільного Кодексу України), також спадкоємцем не було надано документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок з надвірними спорудами, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку, повідомивши, що такий документ відсутній.

Належність житлового будинку батькові-спадкодавцеві підтверджується випискою (витягом) з погосподарської книги виконавчого комітету Маньківської селищної ради села Нестерівка від 22.11.2022 року №135, згідно якої вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 , згідно погосподарської книги №13, особовий рахунок № НОМЕР_1 , сторінка 52, рахується за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 і розташований на приватизованій присадибній земельній ділянці розміром 0,6464га. Аналогічна інформація підтверджується також випискою (витягом) з погосподарської книги виконавчого комітету Маньківської селищної ради села Нестерівка від 21.01.2022 року №5. Тобто, цим самим підтверджується наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві.

15.11.2022 року Приватним підприємством Уманський центр технічної інвентаризації на замовлення позивача проведено технічну інвентаризацію житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 . Згідно даних технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок збудовано у 1976 році.

28.11.2022 року за № 87/06-09 відділом будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства, комунального майна Маньківської селищної ради надано висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил.

Згідно даного висновку, відділ будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства, комунального майна Маньківської селищної ради не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1976 році.

У 1976 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.

Слід також зазначити, що відповідно до п.42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. № 1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Позивач не може скористатись даним Порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується за покійною особою.

Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник помер, зареєструвати майно за померлою особою теж немає правових підстав, у зв`язку з чим можливо лише в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно.

Таким чином, за наявних обставин у позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом.

За життя батько позивача ОСОБА_4 залишив заповіт, посвідчений виконкомом Нестерівської сільської ради 03.07.2020 року за реєстраційним № 12.

Даним заповітом батько на випадок смерті зробив розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів синові ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а свого сина ОСОБА_2 1952р.н., та свою дочку ОСОБА_3 1956р.н., позбавив права на спадщину.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу ч. 2 ст. 1223 ЦК України.

У відповідності до ч.1 ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За ч. 2 ст. 1235 ЦК України, заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

За ч. 3 ст. 1235 ЦК України, заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Таким чином, виходячи із аналізу сукупності вказаних правових норм у системному взаємозв`язку, можна зробити висновок, що основним, головним та беззаперечним чинником є особисте волевиявлення спадкодавця, зроблене відносно свого майна на випадок своєї смерті. І саме це волевиявлення є основою та покладає всю повноту обов`язку забезпечення дотримання волі спадкодавця як на спадкоємців, так і на Державу. Зміна волі спадкодавця не може бути ані допущена, ані виправдана, інакше це нівелюватиме принципи права власності як такі в контексті прав спадкодавця щодо розпорядження власним майном.

За наявними обставинам у їх сукупності, цілком підтвердженим є те, що ОСОБА_3 , не проживала постійно разом із спадкодавцем на момент його смерті. Саме ця обставина є правовою підставою для підтвердження факту прийняття спадщини, а не підстава формальної реєстрації місця проживання.

Так, відповідно до інформації, зазначеної у довідці відділу ЦНАП при виконавчому комітеті Маньківської селищної ради від 11.08.2021 №3386/05-17, станом на 04.11.2020 року (на день смерті спадкодавця), за адресою АДРЕСА_1 , були зареєстровані ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 з 29.06.1999 року по день смерті та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 25.01.2017 року по даний час. Разом з тим, ОСОБА_3 не проживала за вказаною адресою на час смерті батька-спадкодавця і не проживає по даний час, що підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради села Нестерівка від 23.01.2023р. № 6. Дані обставини були також предметом дослідження при розгляді цивільної справи № 701/772/21 згідно Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2021 року, яке вступило в законну силу. Крім того, як вбачається з інформації, наведеної у постанові приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального Уманського (колишнього Маньківського) районного нотаріального округу Завірюхи О.В. від 05.10.2022, відповідно до інформації Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28 квітня 2022 року № 130-5502-8/34352, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком, що також свідчить про те, що вказаний відповідач не проживає і не проживала постійно з батьком-спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції, що діяла момент виникнення правовідносин даної справи на час смерті спадкодавця 04.11.2020 р.), наведено наступні визначення термінів: місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому КМУ порядку. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Таким чином, виходячи з сукупності визначених законом умов, документальні дані в даному випадку свідчать лише про наявність лише зареєстрованого місця проживання, однак ці дані не є підтвердженням фактичного постійного проживання із спадкодавцем в розумінні приписів статті 1268 Цивільного кодексу України.

Більш того, за наявними обставинами є всі підтвердження того, що відповідач ОСОБА_3 не проживала постійно з батьком-спадкодавцем на час його смерті, тому відповідно не може вважатись такою, що прийняла спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

У даному випадку таке трактування фактичного прийняття спадщини не узгоджується ані з приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ані з приписами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Нестерівка, Маньківського району, Черкаської області, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на об`єкти нерухомого майна:

-житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , згідно даних технічного паспорта,

-земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0060 для ведення особистого селянського господарства площею 0,6464га, що належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №643474 від 07.02.2007р., розташовану згідно даних вказаного державного акту за адресою: АДРЕСА_1 ,

-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:001:0123 площею 2,28га, що належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №090493 від 30.12.2003р., розташовану згідно даних вказаного державного акту в селі Нестерівка, Маньківського (нині Уманського) району, Черкаської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя В.Л. Маренюк