Справа № 588/1128/22
№ провадження 2/588/35/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2023 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань Безкоровайної А.С., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідачки ОСОБА_3 , розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача

Представник позивача ОСОБА_2 у жовтні 2022 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах ОСОБА_1 , який мотивував тим, що 25.09.2009 року сторони зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилася донька ОСОБА_7 . Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 05.07.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 01.12.2015 року у справі № 588/1690/15-ц з позивача на користь ОСОБА_8 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ОСОБА_1 вважає, що розмір аліментів, визначений судом, на сьогоднішній день є необ`єктивним та таким, що порушує баланс щодо захисту прав усіх малолітніх дітей позивача.

Донька ОСОБА_9 проживає разом з відповідачкою, від виховання та утримання доньки позивач не ухиляється, аліменти сплачує регулярно, заборгованості не має. На сьогодні склалася ситуація, коли позивач не взмозі платити визначений судом розмір аліментів. Він працює в ПрАТ «Монделіс Україна», але на цей час через наслідки воєнних дій на підприємстві оголошено простій. Крім того, позивач проживає однією сім`єю із ОСОБА_10 , у вересні 2022 року у них народилася донька ОСОБА_11 . На теперішній час на повному матеріальному утриманні позивача перебувають ще донька ОСОБА_12 та співмешканка ОСОБА_10 .

Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 відповідно до рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 01.12.2015 року у справі № 588/1690/15-ц, провадження №2/588/641/15 на користь ОСОБА_13 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття на 1/6 частину від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стислий виклад позиції відповідачки

Представник ОСОБА_14 адвокат Борика О.О. подав відзив на позов, в якому просив повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на те, що діти позивача виховуються в різних родинах, мають однакові права на матеріальну допомогу від батька, нормами СК України не передбачено підстав для зміни розміру аліментів у бік зменшення на утримання дітей народжених у різних шлюбах. Народження дітей різними матерями не може звужувати права дітей на гідний рівень утримання. Положення СК України аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 заробітку застосовуються у випадку присудження аліментів на дітей, які перебувають в одній родині разом з матір`ю окремо від батька. Розмір утримань з доходу позивача наразі не суперечить закону, який дозволяє утримувати до 70 % із зарплати в рахунок аліментів на неповнолітніх дітей. Твердження позивача про утримання ним співмешканки та їх спільної доньки не підтверджено доказами, а щодо неможливості сплати аліментів не відповідає дійсності, оскільки під час простою підприємство виплачує заробітну плату працівникам.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою суду від 09.11.2022 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Представником відповідачки ОСОБА_3 02.12.2022 року подано відзив на позовну заяву.

Представником позивач ОСОБА_2 22.12.2022 подано клопотання про визнання поважними причин пропуску подання доказів, яке протокольною ухвалою суду від 13.02.2023 року задоволено.

Клопотання представника позивача про витребування судом доказів щодо доходів позивача протокольною ухвалою суду від 13.02.2023 року залишено без задоволення.

Протокольною ухвалою суду від 13.02.2023 року судовий розгляд відкладено за клопотання представника позивача

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб сторін у справі було розірвано (а.с.9). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 01.12.2015 року у справі № 588/1690/15 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягування з 10.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.10).

Згідно з довідками Тростянецького відділу ДВС в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 20.07.2022 та 12.10.2022 позивач сплатив аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 за період з 01.01.2022 по 30.06.2022 у сумі 39121 грн. 81 коп., станом на 12.10.2022 заборгованості зі сплати аліментів відсутня (а.с.11, 12). Виходячи з указаної суми стягнутих з позивача аліментів у І півріччі 2022 року середній розмір аліментів, який отримувала відповідачка на утримання доньки ОСОБА_9 становить 6,5 тис грн.

Позивач, крім спільної з відповідачкою дитини ОСОБА_9 , є батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю якої ОСОБА_10 позивач у шлюбі не перебуває.

ОСОБА_1 працює на посаді старшого оператора лінії у виробництві харчової продукції, дільниця приготування начинок ПрАТ «Монделіс Україна», з 01.10.2022 року на підприємстві оголошено простій. Проте, відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків позивач має регулярний дохід у вигляді заробітної плати, виплата якої у 2022 році, у тому числі після запровадження простою, не припинялась. За 2022 рік позивачу було нараховано дохід у загальній сумі 406,5 тис грн, що у середньому становить 33,9 тис. грн.

Відповідачка ОСОБА_14 у другому шлюбі народила дитину, на цей час вона не працює, отримує доходи у вигляді соціальної виплати у зв`язку із народженням дитини та аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 , які утримуються з доходу позивача (а.с.60).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки народилася донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка разом з її матір`ю ОСОБА_10 перебуває за твердженням позивача на його повному матеріальному утриманні.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Проте зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що з часу стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_9 в нього погіршився майновий стан. Аналіз Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків вказує на те, що річний дохід позивача у порівнянні з 2016 роком у 2022 році зріс з 105,8 тис грн до 406,5 тис грн.

Зменшення аліментів, розмір яких відповідає вимогам сімейного законодавства, у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні іншу дитину ОСОБА_12 , 2022 року народження без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямоване на належне забезпечення малолітньої ОСОБА_9 та суперечитиме її інтересам.

Аналогічний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.05.2021 у справі №715/2073/20.

ОСОБА_1 надав до суду довідку вуличкома про те, що ОСОБА_15 фактично проживає з ним та їх спільною донькою по АДРЕСА_1 , що підтвердила під час допиту як свідок ОСОБА_15 , стверджуючи, що на цей час з донькою перебуває на утриманні позивача, крім соціальної допомоги інших доходів не має. Проте позивач не надав доказів розміру витрат, які він несе на утримання новонародженої доньки та її матері.

Відповідно до частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

З огляду на викладене, враховуючи, що розмір аліментів, які стягуються з позивача, не перевищує встановлений законом загальний розмір відрахувань із заробітної плати останнього, встановлений у статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», а також враховуючи відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження погіршення майнового стану чи здоров`я після ухваленого судового рішення про стягнення аліментів, які б стали підставою для зменшення розміру аліментів, суд вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання доньки ОСОБА_9 .

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №194/629/17-ц, від 04.10.2018 у справі №549/310/17.

З огляду на викладене, оскільки позивачем у судовому порядку не доведено наявності підстав для зміни раніше встановленого розміру аліментів, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат

Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов ОСОБА_1 залишено без задоволення, сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 992 грн 40 коп. покладається на нього і не підлягає компенсації.

У відзиві на позов представник відповідачки ОСОБА_3 просив суд стягнути з позивача понесені ОСОБА_14 витрати на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 3000 грн.

За приписами частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 4 статті 137 ЦПК України).

Представник відповідачки ОСОБА_3 в обґрунтування розміру понесених ОСОБА_14 витрат на професійну правничу допомогу подав разом з відзивом копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, Договору про надання правової допомоги №1062609 від 23.11.2022 року (вартість послуг є фіксованою (3000 грн) незалежно від кількості засідань, включає підготовку відзиву, процесуальних документів, участь у судових засіданнях); розрахункову квитанцію про оплату адвокату Борика О.О. коштів в сумі 3000 грн. за надання правової допомоги та Акт наданих послуг від 02.12.2022 (а.с.34-37).

За таких обставин, оскільки у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю, останній не подавав клопотання про зменшення витрат відповідачки на професійну правничу допомогу, не довів неспівмірності та нерозумність судових витрат, відповідно до частини 6 статті 137 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь ОСОБА_14 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 3000 грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 07 березня 2023 року.

Сторони:

Позивач

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2

Відповідачка

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя М.В.Щербаченко