Справа № 189/1349/21
У Х В А Л А

09 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді: Пустовіта О.Г., при секретарі судового засідання: Голуб О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Український Страховий Стандарт" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 23 листопада 2021 року надійшла вищевказана позовна заява, яка направлена за підсудністю відповідно до ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2021 року.

Заочним рішення від 14 липня 2022 року позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Український Страховий Стандарт" задоволені в повному обсязі.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2022 року скасовано заочне рішення.

Ухвалою суду від 23 грудня 2022 року визнано явку представника позивача приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Український Страховий Стандарт" в судове засідання обов`язковою.

В судовому засіданні, призначеному на 01.02.2023 та 09.03.2023 року сторони присутні не були, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від відповідача ОСОБА_1 поза межами судового засідання до канцелярії суду було подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з неявкою позивача в судові засідання.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що позов підлягає залишенню без розгляду з урахуванням наступного.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України позивач розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами статті 43 ЦПК України учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 3 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з положенням ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представник неодноразово не з`явилися в судові засідання, належним чином повідомлені про розгляд справи, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали, суд про причини неявки не повідомляли.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз п. 3 частини першої ст. 257 ЦПК України та положень ст. 223 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання. Тобто вказує на врахування судом поважності причин неявки позивача до суду та повідомлення про причини нявки. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив причин неявки, так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того за правилами п. 3 ч. 1 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, явка представника позивача приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Український Страховий Стандарт" ухвалою суду від 23 грудня 2022 року була визнана обов`язковою, однак представник позивача в судове засідання не з`явився причини суду не відомі.

Враховуючи викладене, норми чинного законодавства України, та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що заява відповідача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а позов підлягає залишенню без розгляду, оскільки викладене свідчить про втрату позивачем заінтересованості у вирішенні даного спору та дає суду підстави для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки за таких обставин проведення судового розгляду справи без участі позивача, суперечило б наданим ЦПК України правам позивача.

Керуючись ст.ст. 10-13, 43, 49, 60, 62, 89, 95, 128, 131, 183, 210, 223, 247, 257, 353-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Український Страховий Стандарт" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду із позовною заявою повторно, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 09 березня 2023 року.

Суддя О. Г. Пустовіт