Справа № 953/370/23
Провадження № 2/243/856/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначає, що 28 жовтня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 1487.

Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачкою.

На даний час їх сім`я розпалася, їх шлюб на даний час має формальний характер. Зазначала, що на початку березня 2020 року морально-психологічна атмосфера в сім`ї стала вкрай напружена, внаслідок чого вони як сім`я не могли виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми. Між ними виникали сварки, свідком яких була їх донька, що тяжким чином впливало на її психічний стан та кожен раз спричиняло позивачці та дитині душевні страждання. Через деякий час відповідач став проживати окремо від їх сім`ї. Кожен з них мав протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Все це призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Фактично, шлюбно-сімейні відносини між ними повністю припинені у грудні 2020 року. В результаті постійних сварок та постійного психологічного напруження позивачка прийшла до висновку, що розлучення це є єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю їх спільної доньки.

Також зазначила, що з початком жорстокої агресії Росії проти України, 04 березня 2022 року вона прийняла рішення виїхати за межі України, до Німеччини, заради безпеки своєї дитини, її здоров`я та психологічного стану. Так, з 05 березня 2022 року позивачка разом із дочкою мешкаю за адресою: АДРЕСА_1 .

Переконана, що їх сім`я остаточно розпалася і відновлена бути не може, оскільки як у неї, так і у відповідача втрачено почуття однієї сім`ї, взаємної любові та поваги один до одного як основи- подружнього життя. Вважає, що збереження сім`ї з відповідачем суперечитиме її інтересам та інтересам дитини.

Просить суд, шлюб, зареєстрований 28 жовтня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 1487 між ними, розірвати. Також просить, строк для примирення не надавати, оскільки таке неможливо.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та спосіб проведення судового засідання повідомлялась належним чином. До суду надано клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та спосіб проведення судового засідання повідомлявся належним чином. До суду надано клопотання про розгляд справи без участі відповідача, позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити.

Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони 28 жовтня 2005 року уклали шлюб, який було зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 1487.

Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження.

Їх сім`я фактично розпалася та сторони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть.

Спору з приводу майна та місця проживання дитини на теперішній час немає.

В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе.

Позивачка ОСОБА_1 не вимагає від відповідача компенсацію за понесені судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 258-259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28 жовтня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 1487, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України, РОНКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України, РОНКПП НОМЕР_2 , розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І.Ю. Фалін