ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/110/23 Справа № 206/5886/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
УХВАЛА

07 березня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Лаченкової О.В,

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про ухвалення додаткового рішення

по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 27 червня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про відшкодування шкоди, заподіяною смертю фізичної особи,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 27 червня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 27 червня 2022 року - залишено без змін.

27 січня 2023 року на адресу суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 27 червня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про відшкодування шкоди, заподіяною смертю фізичної особи.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч.5 ст.272 ЦПК України.

Згідно з пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження своїх вимог заявником надано копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 12.06.2020 року між ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" та адвокатом Шиліним Володимиром Анатолійовичем; копія додатку № 2 до договору № б/н від 12.06.2020 року про надання правової допомоги у справі № 206/5886/21 від 07 вересня 2022 року; копія акту від 13.09.2022 року приймання надання послуг за договором № б/н від 12.06.2020 року, додатком № 2 від 07.09.2022 року.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Колегія суддів звертає увагу, що заявником до заяви про ухвалення додаткового рішення не надано договору про надання правової № б/н від 12.06.2020 року, що позбавляє суд можливості перевірити сам факт укладання такого договору й встановити його зміст, щодо наданих послуг.

Окрім того, слід звернути увагу, що в матеріалах справи відсутні та заявником не надані докази про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до наданої копії акту від 13.09.2022 року приймання надання послуг за договором № б/н від 12.06.2020 року додатком № 2 від 07.09.2022 року, взагалі зазначено, що Виконавець надав Замовнику послуги з правничої професійної допомоги у Вінницькому апеляційному суді, однак справа розглядалася в Дніпровському апеляційному суді.(а.с.197)

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За таких обставин в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 27 червня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про відшкодування шкоди, заподіяною смертю фізичної особи - відмовити.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 261, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 27 червня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про відшкодування шкоди, заподіяною смертю фізичної особи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.В. Лаченкова

Судді В.С. Городнича

М.Ю.Петешенкова