Справа № 148/354/23
Провадження №2-о/148/32/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах та від її імені представником, адвокатом Кравець Вітою Анатоліївною, заінтересована особа - Тульчинська міська рада про встановлення факту батьківства,-

встановив:

В лютому 2023 адвокат Кравець В.А. звернулася в суд в інтересах ОСОБА_1 з вказаною вище заявою, яка мотивована тим, що заявниця є опікуном малолітнього ОСОБА_2 , мати якого ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Записи про батька ОСОБА_2 у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З 2007 року по 2014 рік ОСОБА_3 перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,в них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_2 .За час життя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не встигли подати заяву про визнання ОСОБА_4 батьком сина ОСОБА_2 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Із самого народження ОСОБА_2 та по день смерті його батька, ОСОБА_4 , останній виховував сина, утримував його, та виконував усі обов`язки батька. Заявниця просить встановити факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 по відношенню до сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені у ній. Заявник ОСОБА_1 суду пояснила, що ОСОБА_5 є її рідним братом по матері. В 2006 році помер її батько. З 2007 року її мати стала проживати однією сімєю із ОСОБА_4 . В період проживання її матері з ОСОБА_4 , в них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_6 . ОСОБА_7 з її мамою проживали разом по 2014 рік, потім розійшлися і він став проживати недалеко від них. ОСОБА_8 за свого життя визнавав ОСОБА_6 своїм сином, піклувався про нього, у них були гарні відносини, дарував подарунки, допомагав. ОСОБА_6 теж його сприймав та вважав своїм батьком і хоче, щоб він був записаний батьком у його свідоцтві про народження. Їх з ОСОБА_6 мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_9 помер в грудні 2022. Встановлення даного факту необхідне для забезпечення прав її неповнолітнього брата, який залишився без батьківського піклування. Також зазначила, що крім опіки над братом, вона має своїх троє дітей. Просили заяву задовлльнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Тульчинської міської ради в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою ОСОБА_4 . Коли батько заявниці помер, то в 2007 році її брат ОСОБА_7 зійшовся з її мамою, ОСОБА_11 , вони почали спільно проживати. В 2013 році в них народився син ОСОБА_6 . В 2014 році вони розійшлися, однак ОСОБА_7 не відмовився від сина, постійно його навідував, дарував подарунки. ОСОБА_6 любив тата. Свідок пояснила, що в неї були дружні відносини з матір`ю ОСОБА_12 . Її брат ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Одеса від отриманого на війні поранення. Зазначила, що і її брат, і вона завжди сприймали ОСОБА_6 як його сина. Вважає, що даний факт необхідно встановити, щоб дитина знала своїх родичів.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що є сином ОСОБА_4 . З батьком в нього були гарні відносини. Йому відомо, що батько проживав разом з ОСОБА_11 та в 2013 році в них народився син ОСОБА_6 . Батько любив ОСОБА_6 , завжди піклувався про нього, дарував подарунки. Він неодноразово приходив до них в гості та батько представляв йому ОСОБА_6 як брата. По сьогодні він спілкується з братом.

Вислухавши пояснення заявниці та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Зарічненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 21.01.2014, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками вказано: батько - ОСОБА_14 , мати - ОСОБА_3 (а.с. 8).

З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 15.02.2023 встановлено, що в актовому записі про народження №1 від 21.01.2014, складеного виконкомом Зарічненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, батьками ОСОБА_2 є: батько ОСОБА_14 , мати ОСОБА_3 . Відомості про батька записані відповідно до частини другої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 9).

Згідно копії рішення виконавчого комітету Тульчинської міської ради № 399 від 09.11.2021 встановлено опіку на дитиною-сиротою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та призначено опікуном його рідну сестру ОСОБА_1 (а.с. 5-7).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 08.02.2023, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 50 років в м. Одеса (а.с. 13).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданогоТульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 10.09.2021, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 47 років в с. Зарічне Тульчинського району Вінницької області (а.с. 14).

З акту обстеження на предмет встановлення факту проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 в період з 2012 по 2014 роки від 15.02.2023, складеного комісією в складі старости Зарічненського старостинського округу Тульчинської міської ради Лейбак М.С., діловода ОСОБА_15 , сусідами ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та довідки № 62 від 16.02.2023, виданої виконавчим комітетом Тульчинської міської ради вбачається, що дійсно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ), проживав з покійною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка на той час була його співмешканкою (померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ), в АДРЕСА_1 без реєстрації місця проживання (а.с. 11, 12).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені ст.ст. 125,130 Сімейного кодексу України.

Згідно ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, а саме матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі№ 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, суд констатує, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується його свідоцтвом про народження. Реєстрація його народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Відомості про батька в актовий запис про народження дитини внесено за вказівкою матері. При цьому суд звертає увагу, що відомості про батька в актовому записі про народження дитини, а саме імя та по батькові, крім прізвища, яке записано за прізвищем матері, співпадають із тими, які має особа, про факт батьківства якої по відношенню до дитини просить встановити заявник. З показів свідків та заявниці встановлено, що до зачаття дитини та її народження ОСОБА_8 спільно проживав однією сімєю із матірю дитини ОСОБА_19 .

З огляду на те, що в ході судового розгляду з досліджених письмових доказів, показів свідків, знайшов підтвердження факт батьківства померлого ОСОБА_4 по відношенню до сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з огляду на те, що в інший спосіб підтвердити даний факт неможливо, суд вважає можливим задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 223, 247, 258,259,263-265, 273, 293, 294, 315, 319, 352, 354, 355ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 по відношенню до сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Суддя Л.А. Штифурко