Єдиний унікальний номер 741/566/23
Провадження № 2-н/741/126/23
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

м. Носівка 20 квітня 2023 року

Суддя Носівського районного суду Чернігівської області Киреєв О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу,

встановив:

Заявник звернувся до суду з цією заявою, просив видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 1 серпня 2020 року по 1 квітня 2023 року у сумі 4146 грн. 30 коп. Однак, з копії заяви-приєднання № м560 до умов договору розподілу природного газу вбачається прізвище споживача « ОСОБА_2 ».

Відповідно до ч. 5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вказаної норми судом було направлено запит Мринській об`єднаній територіальній громаді Ніжинського району Чернігівської області про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи-боржника.

20 квітня 2023 року до суду надійшла відповідь на зазначений запит, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а/з № 53 від 23 червня 2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Результати аналізу зазначених правових норм дають підстави для висновку про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення позову, заяви про видачу судового наказу до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинилася.

При цьому вирішення питання щодо належних процесуальних дій суду у наведеному випадку залежить від стадії судового провадження, на якій судом було встановлено факт пред`явлення позову до померлої особи.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями, у порядку ст. 55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

За таких обставин спадкоємці померлого не є процесуальними правонаступниками боржника, правонаступництво у матеріальних правовідносинах має вирішуватися за позовом, заявленим безпосередньо до спадкоємців боржника, тому суд не може вчиняти будь-яких дій по залученню правонаступників до участі у справі.

Згідно п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно п.6 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до якої пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Таким чином, встановивши, що заяву пред`явлено до померлої особи, так як боржник помер, тобто ще до моменту подання заяви, отож його цивільна правоздатність припинилась у день смерті останнього, що не допускає процесуальне правонаступництво, у зв`язку з чим у видачі судового наказу слід відмовити.

Також ч.2 ст.164 ЦПК України, передбачено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 164, 165, 260, 261, 353 ЦПК України суд,-

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.В. Киреєв