КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-з/947/348/23
УХВАЛА

22.03.2023 року

Київський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення доказів шляхом допиту свідків по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку спрощеного позовного провадження перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення сплаченої суми авансу в сумі 10000 доларів США за попередніми договором від 30.12.2021 року.

21.03.2023 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява від представника відповідача про забезпечення позову шляхом допиту свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з посиланням на те, що свідки можуть підтвердити факт відсутності умисного ухиляння ОСОБА_1 від укладання договору купівлі - продажу квартири та виконання всіх обовязків Попереднього договору купівлі - продажу від 30.12.2021 та бажання і можливість продати квартиру Позивача навіть на теперішній час, а також факт умисного ухиляння від укладення договору купівлі - продажу та невиконання обовязків, передбачених попереднім договором купівлі - продажу від 30.12.2021 стороною Позивача, які мають значення для вирішення зазначеної справи.

В судовому засіданні 22.03.2023 року відповідачка та її представник підтримали вищевказану заяву та просили суд задовольнити. Одночасно повідомили, що свідок ОСОБА_7 може надати свідчення лише в режимі відеоконференції.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної заяви.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши подану до суду заяву та оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

В силу положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частинами першою - третьою статті 91 ЦПК України передбачено, що виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім,я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача».

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Верховний суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: «обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, в тому числі і щодо заявлення клопотань про допит свідків для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Стороною відповідача не доведено, що зазначені у заяві свідки володіють відомостями з приводу обставин, які є предметом дослідження в суді по зазначеній справі, не зазначено обставини, котрі вони можуть підтвердити, тому заява представника відповідача про виклик вказаних свідків не підлягає до задоволення.

Одночасно суд зазначає, що у відповідності до положень статті 219 ЦПК України, свідки видаляються із зали судового засідання у відведені для цього приміщення без можливості ознайомлення з ходом судового засідання.

З аналізу вказаних положень вбачається, що свідок є юридично незацікавленою особою.

У відповідності до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є адвокатом, має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльність, здійснює представництво відповідача ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання иправничої (праової) допомоги серії ВН №1011467 від 13.10.2022 року, та під час розгляду справи ознайомлювався з матеріалами справи, що підтверджується наявною в матеріалах спарви заявою від 14.10.2022 року.

Отже приймаючи викладене, оскільки заявлений в якості свідка ОСОБА_4 в супереч вимогам ст. 219 ЦПК України ознайомлений з ходом судового процесу, а також оскільки є адвокатом відповідача та у відповідності до положень статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» позбавлений використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта, суд вважає вказані обставини такими, що свідчать про певну зацікавленість свідка в наслідках розгляду справи, у зв`язку з чим заява про допит ОСОБА_4 в якості свідка є необґрунтованою з додаткових підстав.

Додатково в частині допиту в якості свідка ОСОБА_5 в режимі відеконоференції, суд зазначає наступне.

У відповідності до положень ст. 69 ЦПК України, суд може дозволити свідку брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції незалежно від заперечень учасників справи, якщо свідок не може з`явитися до суду через хворобу, похилий вік, інвалідність або з інших поважних причин.

Частиною 7 статті 212 ЦПК України передбачено, що свідок, перекладач, спеціаліст, експерт можуть брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції виключно в приміщенні суду.

Так, на виконання вказаних вимог, представником відповідача не підтверджено належними доказами наявність поважних причин, з яких ОСОБА_5 може надати свідчення лише в режимі відеоконференції, а також не повідомлено суд, до якого свідок, у разі задоволення заяви, зможе з`явитись для її допиту.

Приймаючи вищевикладене, суд вважає заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення доказів шляхом допиту свідків по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, необґрунтованою та не підлягаючою до задоволення.

Керуючись ст. ст. 91, 116, 117, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення доказів шляхом допиту свідків по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено 22.03.2023 року.

Головуючий Калініченко Л. В.