ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 березня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/2254/19

Головуючий у першій інстанції - Требух Н.В.

Апеляційне провадження № 22-з/4823/28/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого судді Висоцької Н.В.,

суддів: Мамонової О.Є., Шарапової О.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Пінчука І.Ю., АТ «Укрсоцбанк» (далі по тексту банк) про:

- визнання неправомірними дій державного реєстратора Чернігівської РДА Чернігівської області Пінчука І.Ю. щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45423963 від 08.02.2019 08:50:32 та внесення запису про проведену державну реєстрацію права власності № 30197490, дата, час державної реєстрації 05.02.2019 09:52:38 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- скасування рішення державного реєстратора Чернігівської РДА Чернігівської області Пінчука І.Ю. про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45423963 від 08.02.2019 08:50:32 та запису про проведену державну реєстрацію права власності № 30197490, дата, час державної реєстрації 05.02.2019 09:52:38 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.04.2019 позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано рішення державного реєстратора Чернігівської РДА Чернігівської області Пінчука І.Ю. про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45423963 від 08.02.2019 08:50:32 та запис про проведену державну реєстрацію права власності № 30197490, дата, час державної реєстрації 05.02.2019 09:52:38 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В решті вимог відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 03.03.2021 апеляційна скарга АТ «Укрсоцбанк» залишена без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.04.2019 - без мін.

Постановою Верховного Суду від 28.07.2021 рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.04.2019 та постанову Чернігівського апеляційного суду від 03.03.2021 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Пінчука І.Ю. про скасування рішення державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Пінчука І.Ю. про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) від 08.02.2019 та запису про проведену державну реєстрацію права власності № 301976490, дата, час державної реєстрації 05.02.2019 09:52:38 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.04.2019 та постанову Чернігівського апеляційного суду від 03.03.2021 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до АТ`Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», про скасування рішення державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Пінчука І.Ю. про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) від 08.02.2019 та запису про проведену державну реєстрацію права власності № № 301976490, дата, час державної реєстрації 05.02.2019 09:52:38 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - скасовано і справа в цій частині передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді, Деснянський районний суд м. Чернігова 15.02.2022 ухвалив рішення, яким відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 до АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 08.02.2019 та запису про проведену державну реєстрацію права власності від 05.02.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнання права власності.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 28.09.2022 апеляційна скарга ОСОБА_2 , подана адвокатом Дмитришиним А.В., задоволена частково. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.02.2022 змінено, мотивувальна частина викладена в редакції цієї постанови.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 02.03.2023 (згідно конверту) ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

03.03.2023 (згідно конверту) ОСОБА_1 була подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ; заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав щодо квартири АДРЕСА_1 щодо: реєстрації права власності, обтяження, передання у користування у будь-який спосіб, зміну майнових прав об`єкту нерухомого майна, внесення відповідних змін до державних реєстрів; укладання договорів оренди, інших договорів з переданням в оренду або користування; виселення та вселення, проведення будівельних робіт та зміни замків; укладення або переукладення комунальних договорів, у тому числі на електропостачання, газопостачання, водопостачання та каналізацію, охоронні послуги та інше.

Свої вимоги заявник обґрунтовує, тим, що предметом спору у цій справі є протиправність дій банку щодо звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та визнання права власності на даний об`єкт нерухомості. Вказує, що з 2019 року (моменту реєстрації права власності) Банк декілька разів змінював свою назву та організаційну форму, вносив зміни у реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо спірної квартири, тому вважає, що Банк умисно вчиняв дії, спрямовані на ускладнення повернення нерухомого майна у разі задоволення позовних вимог. Також наголошує, що банк безпідставно проводив виселення мешканців спірної квартири, в тому числі і неповнолітньої дитини, що зумовили ОСОБА_2 звернутись до правоохоронних органів та суду. Зазначає, що у разі задоволення апеляційної скарги є істотні ризики унеможливлення виконання рішення суду у зв`язку з можливим відчуженням банком спірної квартири, внесення змін до державного реєстру прав на нерухоме майно, виселення мешканців, а також реєстрація сторонніх осіб у спірній квартирі, псування особистих речей, а тому в силу положень ст. 149, 150 ЦПК України наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову. За твердженнями заявника, реєстрація спірної квартири за Банком є фактичним примусовим виконанням рішення на користь АТ «Сенс Банк» та зверненням стягнення на предмет іпотеки, що є забезпеченням по споживчому кредиту в іноземній валюті, проте з 24.02.2022 відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, який діє на даний час.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, тому судовий розгляд заяви про забезпечення позову проведено у відсутність сторін та їх представників без їх виклику.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви про забезпечення позову, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частини 3статті 150 ЦПК).

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необхідність вирішення цього питання виникає також з положень статті 12 ЦПК України, за змістом якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та рівноправності сторін, а суд зобов`язаний створити умови, за яких дотримувався б необхідний баланс їхніх процесуальних прав та обов`язків та була б гарантована реальна можливість захисту майнових та особистих (немайнових) прав сторін.

Отже, забезпечення позову є сукупністю процесуальних дій, які гарантують позивачу виконання рішення суду в разі задоволення його позову та обмежують, насамперед, права відповідача на розпорядження спірним майном на час розгляду та виконання такого рішення.

Інститут забезпечення позову є особливим видом судової юрисдикції, яка має свою процесуальну форму, і з цих підстав забезпечення позову розглядається як вимога, яка характеризується своєю універсальністю, охоронною функцією, превентивністю, імперативністю та обов`язковістю. Поняття забезпечення позову визначається, як встановлені законом тимчасові процесуальні дії примусового характеру, що застосовуються судом та гарантують або можуть гарантувати зацікавленій особі виконання судового рішення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У пп.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Апеляційним судом встановлено, що предметом спору після його перегляду Верховним Судом є вимоги позивача ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора Чернігівської районної державної адміністрації Пінчука І.Ю. про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) від 08.02.2019 та запису про проведену державну реєстрацію права власності № № 301976490, дата, час державної реєстрації 05.02.2019 09:52:38 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що є вимогами немайнового характеру.

Тому апеляційний суд вважає, що заходи забезпечення позову є не співмірними заявленим вимогам. Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Як вбачається, ОСОБА_1 просив забезпечити позов немайнового характеру ОСОБА_2 , шляхом накладення арешту на квартиру, заборони вчиняти певні дії щодо нерухомого майна, апеляційний суд приходить до висновку, що вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, вказаний заявником, суперечить вимогам процесуального закону.

Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 26 вересня 2018 року у справі № 308/8454/16-ц, від 24 лютого 2021 року у справі № 755/5333/20, від 27 квітня 2021 року у справі № 638/20248/19.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справ має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 42 ЦПК України учасниками справи у справах позовного провадження є сторони, треті особи. Частиною 1 ст. 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Перевіряючи аргументи заяви, апеляційним судом встановлено, що у даній справі сторонами є: позивач - ОСОБА_2 , відповідач - АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «СенсБанк».

Заявник ОСОБА_1 , який звернувся з заявою про забезпечення позову, не є учасником у справі у розумінні приписів ст. 42, 48 ЦПК України.

ОСОБА_1 є особою, яка не брала участі у справі та звернулась з апеляційною скаргою на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.02.2022 у цій справі.

Застосування запропонованого виду забезпечення позову є можливим лише у разі доведеності позивачем належності йому на праві власності конкретно визначеного майна, яке є предметом спору та знаходиться у відповідача або в інших осіб, оскільки виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів передбачено саме на користь позивача, проте позивачем у справі є ОСОБА_2 .

Також згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 2003.2023, отриманої апеляційним судом, 08.12.2021 на квартиру АДРЕСА_1 накладений арешт на підставі постанови ЦВДВС м. Чернігів Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 08.12.2021.

Враховуючи викладене, апеляційним суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у зазначений ним спосіб.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий Судді: