Справа № 308/1527/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2023 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Крегул М.М., за участю секретаря судового засідання Цмур Т.М., позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Меженної В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Меженна В.І., звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 16 липня 2015 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що життя між ними не склалося через різні погляди на сімейні цінності, що призводить до постійних суперечок, внаслідок яких страдає їхня дитина. З жовтня 2022 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Позивач переконана, що сенсу підтримувати сімейні відносини немає, надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, а тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Меженна В.І. у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити, розірвати шлюб зареєстрований між позивачем та відповідачем та не надавати строк на примирення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини поважності неявки до суду не повідомляв, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходили.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як встановлено з матеріалів справи, 16 липня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпастької області Україна, про що складено відповідний актовий запис №115, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видане 16 липня 2015 року.
З долученої копії свідоцтва про народження дитини від ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька - ОСОБА_5 в м.Ніредьгаза , Угорщина.
Як встановлено в судовому засіданні, спору щодо визначення місця проживання та утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні.
Як вбачається з довідки виданої ТОВ " Управління Житлом" від 24.01.2023року за №63 ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом з донькою ОСОБА_5 2016 р.н. за адресою: АДРЕСА_1 .
Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.
Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього суду не надав, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Як встановлено у судовому засіданні, подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим.
Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Спору щодо поділу спільного майна позивачем ОСОБА_1 , не заявлялося.
Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, а тому шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слід розірвати.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджений судовий збір, сплачений останньою при поданні позову до суду в розмірі 1073,60 грн.
Керуючись ст. ст. 24, 56, 105, 112, 113, 180, 182, 183, 184, 185,СК України, ст. ст.10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265,352,354,355 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, зареєстрований виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Україна, про що складено відповідний актовий запис №115, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , суму сплаченого судового збору 1073,60 (одна тисяча сімдесят три грн. шістдесят коп.) грн.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул