Справа № 211/4969/22
Провадження № 2/211/978/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ткаченко С.В.,

при секретарі Андрійченко А.Ю.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просив відшкодувати збитки з останнього в порядку регресу в розмірі 7935,83 грн., витрати на правову допомогу в розміру 3 000 (три тисячі) гривень та суму судового збору у розмірі 992,40 гривень.

В обґрунтування позову посилається на те, що 11.06.2018 між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та відповідачем було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4054596.

У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Chevrolet», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

30.03.2019 року о 15:05 у місті Кривому Розі, по проспекту Миру, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю «Chevrolet», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням відповідача ОСОБА_2 , та автомобіля «Skoda», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Skoda», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було завдано механічних ушкоджень та власнику вказаного автомобілю матеріальних збитків.

16.05.2019 постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 216/2148/19 відповідача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 130 КУпАП.

Власник автомобіля «Skoda», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » звернувся до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за полісом №АМ/4054596 від 11.06.2018 року. Вказана дорожньо-транспортна пригода підпадає під страховий випадок та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до страхового акту №ОЦ/123/450/19/0868 та платіжного доручення № 23 від 23.05.2019 року виплатила власнику автомобіля «Skoda», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » страхове відшкодування у розмірі 7935,83 грн.

01.10.2020 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відступає (передає), а фізична особа-підприємець ОСОБА_1 отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» по договорам страхування.

В тому числі фізична особа-підприємець ОСОБА_1 отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АМ/4054596 від 11.06.2018 року. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити його позовні вимоги.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність на позовних вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовом не згоден, так як випадок був не страховий, так як він не наносив транспортному засобу пошкоджень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.06.2018 між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та відповідачем було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4054596 ( а.с. 13 копія витягу з прлісу).

30.03.2019 року о 15:05 у місті Кривому Розі, по проспекту Миру, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю «Chevrolet», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням відповідача ОСОБА_2 , та автомобіля «Skoda», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Skoda», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було завдано механічних ушкоджень та власнику вказаного автомобілю матеріальних збитків.

16.05.2019 постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 216/2148/19 відповідача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 130 КУпАП. Постанова набрала законної сили 09.08.2019 ( а.с. 14-15).

Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Власник автомобіля «Skoda», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за полісом №АМ/4054596 від 11.06.2018 року ( а.с. 16).

Відповідно до страхового акту № ОЦ/123/450/19/0868 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Skoda», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » страхове відшкодування у розмірі 7935,83 грн. ( а.с. 30).

Вказана дорожньо-транспортна пригода підпадає під страховий випадок та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до страхового акту №ОЦ/123/450/19/0868 та платіжного доручення № 23 від 23.05.2019 року виплатила власнику автомобіля 7935,83 грн.( а.с. 29).

01.10.2020 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відступає (передає), а фізична особа-підприємець ОСОБА_1 отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» по договорам страхування ( а.с. 8-13).

Відповідно до п.п. 33.1, 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, відповідно до п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону;

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інших розмір не встановлений законом.

Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто з 19.04.2019, що підтверджується платіжним дорученням.

Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 7935,83 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 11.06.2018, ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» отримала право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування.

З вищенаведеного вбачається те, що в розумінні статей Цивільного кодексу України, Закону України "Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування.

01.10.2020 між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір цесії № 01/10/2020 про відступлення права вимоги. (а.с.8-9).

Так, відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу.

Таким чином, суд приходить висновку, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 має всі законні підстави для подання регресного позову до відповідача про стягнення страхового відшкодування.

Згідно вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України).

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, в заяві заперечував щодо позовних вимог. Однак суд відносить критично до його заперечень, так як вони спростовуються матеріалами справи, інших доказів відповідачем надано не було, заяв про витребування доказів не надходило.

Тому, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та поданих сторонами доказах, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Крім того, позивач ставить питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Позивачем до позовної заяви на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу в сумі 3000,00 грн. надано договір про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30 січня 2019 року (а.с.33), додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги (а.с.34), Акт здачі-прийому робіт (а.с.35), платіжне доручення на суму 1000,0 грн. (а.с.36), та платіжне доручення на суму 2000,00 грн. (а.с.36 зворотня сторона).

При визначенні розміру судових витрат на правничу правову допомогу, суддя приймає до уваги обсяг правничих робіт, проведений адвокатом Самойленко П.М. у даній справі, що підтверджуються матеріалами справи, від відповідача клопотання про зменшення судових витрат до суду не надходило, тому відповідно до ст.ст. 133 ,141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 22, 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 8, 9, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 11, 22, 261, 512, 514, 979, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 19, 23, 27, 43, 58,133, 141, 175, 177, 274 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_4 в ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 320649) відшкодування в порядку регресу у розмірі 7935 ( сім тисяч дев`ятсот тридцять п`ять ) гривень 83 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_4 в ПАТ "КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 320649) витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень та судовий збір в сумі 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві ) гривні 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 травня 2023.

Суддя: С. В. Ткаченко