ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3021/23 Справа № 201/5709/22 Суддя у 1-й інстанції - Батманова В.В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді-доповідача Никифоряка Л.П.

Суддів Новікової Г.В., Гапонова А.В.,

за участі секретаря судового засідання Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу що виникла з цивільних правовідносин за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛК Груп» про визнання договору недійсним, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2022року (головуючий у суді першої інстанції Сухоруков А.О.), -

В С Т А Н О В И В:

В позові пред`явленому до суду 17 серпня 2022року ОСОБА_1 виклав вимоги про визнання недійсним договору про надання послуг з підбору та доставлення за меж України автомобіля від 30 грудня 2021року - Договір, укладеного між ним як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЛК Груп» - Товариство, як виконавцем.

В обґрунтування позову заявник зазначив, що на виконання Договору він 30 грудня 2021року сплатив 400,00доларів США та 18 січня 2022року ще 9900,00доларів США за придбання і доставлення автомобіля замовнику однак відповідач даної умови не виконав, вимагав оплати додаткових не обумовлених в договорі сум і виконання умов Договору, які не були погоджені сторонами.

На думку позивача, Договір не містить істотних умов з приводу того з якого моменту до замовника переходить право власності на придбаний для нього за Договором автомобіль та в ньому не йдеться про обов`язок виконавця придбати автомобіль і не погоджено порядку такого придбання; також не конкретизовано в чому полягає послуга виконавця і строки такого виконання, та Договір не містить умов щодо якості надаваної послуги та це є підставою недійсності правочину, який не узгоджуються із чинним законодавством, суперечить положенням статей 203, 215 та 638 ЦК України і в ньому не забезпечено захист інтересів замовника, як споживача послуги гарантованих статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів».

Також, з огляду на наведені обставини, позивач вважав, що недійсність правочину має своїм наслідком зобов`язання відповідача повернути сплачені за Договором кошти в загальному розмірі 10300,00доларів США.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2022року відмовлено в позові. Згідно висновків суду не підтверджені обставини з приводу того, що при укладенні договору про надання послуг не було дотримано вимог чинного законодавства. Суд виходив з того, що сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення було вільним та відповідало волі сторін, та були відсутні будь-які обмеження та заборони.

З рішенням суду позивач не погодився, в апеляційній скарзі представник останнього висловив вимогу про скасування рішення та задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зводились до того, що суд допустив порушення норм процесуального права, зокрема: безпідставно розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження, тим самим перешкодив позивачу сповна реалізувати свої права на судовий захист; та вийшов за межі предмету спору який зводився до визнання Договору недійсним через невизначеність істотних умов договору.

Також заявник стверджував про те, що за змістом позову не було потреби вивчати і досліджувати обставини щодо виконання договору та вдавшись в оцінку обставин щодо неналежного виконання умов Договору суд неправильно застосував норми матеріального права.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що відповідно до фактичних обставин і предмету спору визначеного ОСОБА_1 в позовній заяві без належної правової оцінки залишились обставини щодо відсутності в Договорі умов про те, яким чином мало перейти до замовника право власності на автомобіль, в чому полягала послуга за Договором і який зміст такої послуги та якої якості мала бути така послуга, не встановлені строки виконання за Договором - що в позові наведені як підстави для визнання договору недійсним.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Товариства заперечив вимоги ОСОБА_1 . Обґрунтовував відзив тим, що в рішенні суду дотримано положень чинного законодавства. На думку, заявника позивач не навів жодної обставини для визнання договору недійсним, які би вказували на невідповідність його умов вимогам чинного законодавства.

Також обставини, котрими він обґрунтовував свої вимоги не підтверджені належним чином і спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Водночас, відповідач стверджував, що Договір виконувався сторонами належним чином та спір виник через форс-мажорні обставини, початок війни в Україні, з огляду на які не вдалося виконати умови договору повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши пояснення представника позивача, також пояснення представника відповідача, за відсутності позивача явка якого є необов`язковою, повідомленого про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

30 грудня 2021року ОСОБА_1 уклав з Товариством договір про надання послуг з підбору та доставлення автомобіля № 608Д301221 в якому визначено предмет договору як зобов`язання з боку виконавця забезпечити надання комплексу послуг по підбору, оформленню та доставленню автомобіля в пункт призначення згідно Листа-замовлення (додаток № 1 до Договору), а замовник зобов`язався на умовах договору прийняти та оплатити вартість автомобіля, комплексу послуг і супутніх послуг. Договір зокрема містить умови про «Права та обов`язки сторін», «Порядок виконання договору» та «Порядок розрахунків» за умовами якого замовник зобов`язався видати виконавцю завдаток в розмірі 400,00доларів США в рахунок платежів за комплекс послуг /а.с.5-8/

В листі-замовленні Додатку № 1 до Договору № 608Д301221 міститься інформація про параметри автомобіля марку, модель, рік випуску, тип кузова, колір, вид палива, об`єм двигуна та вид трансмісії; також визначено умови щодо вартості автомобіля і наведено перелік послуг, які становлять Комплекс послуг за Договором і розмір завдатку в сумі 400,00доларів США /а.с.8/.

В Акті приймання-передачі грошових коштів від 17 січня 2022року Товариство, як виконавець в особі менеджера ОСОБА_3 та ОСОБА_1 склали акт про те, що згідно Договору замовник передав, а виконавець отримав грошові кошти в розмірі 9900,00доларів США /а.с.14/.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, окрім висновків наведених вище, вдався до оцінки обставин щодо невиконання чи неналежного виконання умов договору з боку виконавця і зробив правовий висновок про те, що не доведена вина Товариства в невиконанні Договору та з приводу того, що виконавець не ухилявся від виконання зобов`язань за Договором.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд визнає, що є доведеними обставини з приводу відсутності підстав для визнання договору недійсним, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, суд правильно застосував норми матеріального права, однак порушив норми процесуального права що не призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України - ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтями 902, 903 та 905 ЦК України передбачено, що виконавець повинен надати послугу особисто або у випадках, встановлених договором, має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору; також якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором в строк встановлений в договорі за домовленістю сторін.

За конкретних обставин цієї справи Договір № 608Д301221 від 30 грудня 2021року містить умову про найменування послуги, а саме зобов`язання з боку виконавця забезпечити надання комплексу послуг по підбору, оформленню та доставленню автомобіля в пункт призначення згідно Листа-замовлення (додаток № 1 до Договору), та зобов`язання замовника на умовах договору прийняти та оплатити вартість автомобіля, комплексу послуг і супутніх послуг, деталізація замовлення міститься в листі-замовленні Додатку № 1 до Договору № 608Д301221.

Розглядаючи обставини цієї справи в контексті вказаних норм права апеляційний суд виходить з того, що предмет цього договору складає надання відплатної послуги з боку виконавця за завданням замовника та істотною умовою договору про надання послуг виступає обов`язок замовника оплатити виконавцеві обумовлену в договорі послугу. Також з Договору і додатку до Договору вбачається, що сторони узгодили умови щодо порядку розрахунків та розміру плати за Договором, відповідальність сторін, і містить умови про термін Договору і форс мажорні обставини.

Статями 202 - 204 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків та особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, також правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 203 ЦК України одними із загальних вимог, дотримання яких необхідно для дійсності правочину, є вимоги з приводу відповідності змісту правочину Цивільному кодексу України та іншим актам цивільного законодавства; та щодо волевиявлення учасника правочину, яке повинно бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

У даній справі сторони не заперечували обставин укладення письмового договору із додержанням простої письмової форми на умовах визначених в тексті договору, також відсутній спір щодо факту передачі коштів від замовника до виконавця, а також щодо вчинення певних дій направлених на виконання договору, та висновки суду в цій частині не були оскаржені і не можуть бути предметом перевірки апеляційного суду.

Спір виник з приводу змісту умов договору щодо яких сторони дійшли згоди та які включені в Договір, замовник вважав що в Договорі не конкретизовано з якого моменту до замовника переходить право власності на придбаний для нього за Договором автомобіль та в ньому не йдеться про обов`язок виконавця придбати автомобіль і не погоджено порядку такого придбання; також не конкретизовано в чому полягає послуга виконавця і строки такого виконання, та Договір не містить умов щодо якості надаваної послуги

Наявність зазначених обставин позивач саме і пов`язував із тим, що умови викладені в Договорі є нечіткими та односторонніми, такими які покладають обов`язки і відповідальність на замовника.

Та саме наявність істотних умов, в тій їх частині, в якій вони містяться в Договорі суд вважає підтвердженням волевиявлення учасника правочину яке було вільним і відповідало внутрішній волі замовника, оскільки вільність такого волевиявлення не спростована у жодний спосіб, що апеляційний суд вважає беззаперечним доказом, який був вирішальним для результатів розгляду даної справи.

Підтверджена в такий спосіб домовленість сторін з приводу всіх тих умов які містить Договір, спростовує доводи позивача з приводу відсутності домовленості про істотні умови договору про надання послуг.

За таких умов та з урахуванням предмету спору визначеного в позовній заяві, правовий аналіз відповідності виконання за Договором тим умовам які в ньому визначені не охоплювалися предметом спору у цій справі, оскільки тлумачення змісту правочину та обставини щодо належного виконання умов Договору і підстав для його розірвання не були позовними вимогами.

Також за конкретних обставин можна вважати що сторони Договору вживали дій направлених на часткове виконання договору, зокрема з боку виконавця були здійсненні дії по підбору, оформленню та доставленню автомобіля, замовником оплачені послуги. По суті аргументи заявника, на чому також зауважувало Товариство, зводились до не доставлення обраного замовником автомобіля в місце призначення.

Отже за змістом обставин що встановлені, факт часткового виконання Договору спростовує доводи позивача про те, що предмет Договору визначений не чітко та відсутня домовленість з приводу істотних умов Договору.

Оспорюваний правочин не містить інших недоліків які би вказували на невідповідність змісту правочину Цивільному кодексу України та іншим актам цивільного законодавства.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Та рішення суду не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами без встановлення відповідних фактів. Визначальним у даній справі є не безпосередньо вид чи характеристика умов передбачених в чинному законодавстві, а істотних умов щодо яких сторони досягли згоди та керуючись якими уклали договір, а також фактичних обставин у даній справі.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення та пункт другий частини 2 статті 16 ЦК України вказує, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до положень статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину повинно бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Розглядаючи обставини цієї справи в контексті вказаних норм права правочин у даній справі не порушує законодавства. Та стосовно обставин справи спростування презумпції правомірності Договору не було, оскільки недійсність Договору прямо законом не встановлена, та ОСОБА_1 не довів того, що мало місце порушення його прав як споживача послуги. Справжнє волевиявлення сторін договору було направлено на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені.

За встановлених обставин, не підтверджена неправомірність чи недійсність Договору в цілому.

Водночас, предмет спору в даній справі, визначений самостійно позивачем як складова частина одного із основоположних принципів судочинства не охоплював обставин щодо виконання Договору.

У цьому аспекті, хоча законність і правомірність виконання договору можуть мати правове значення для сторін договору, в цій справі суд першої інстанції був позбавлений можливості такі питання розглядали.

Отже, суд першої інстанції частково не відреагував на доводи позивача, щодо підстав для визнання договору недійсним та зайво вдався до правової оцінки обставин щодо виконання Договору, тих обставин якими позивач не обґрунтовував свої позовні вимоги, та рішення суду в частині приведених обставин не ґрунтується на положеннях норм процесуального права та підлягає зміні в частині мотивів для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , виклавши їх в редакції цієї постанови.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції тільки частково не виконав вимоги про законність та обґрунтованість рішення суду, судом порушенні норми процесуального права, що не призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення в частині мотивів для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства про визнання недійсним договору про надання послуг з підбору та доставлення за меж України автомобіля від 30 грудня 2021року № 608Д301221.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2022року змінити в мотивувальній частині, щодо підстав відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛК Груп» про визнання недійсним договору про надання послуг з підбору та доставки за меж України автомобіля від 30 грудня 2021року № 608Д301221, виклавши їх в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 березня 2023 року.

Судді: