Справа № 2-5486/2010
Провадження № 6/521/75/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Кусяк О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», у якій ставиться питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання виконавчого листа по справі № 2-5486/2010.

Заява обґрунтована тим, що 09.12.2010 року Малиновський районним судом м. Одеси по справі № 2-5486/2010 було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/79790/82/80658 від 17.09.2007р. в сумі 229 996,61 дол. США, що еквівалентно 1 823 022,13 грн.; та суми державного мита в розмірі 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2022 року було замінено стягувача у виконавчому листі на ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Здійснювати будь-які дії, у тому числі пред`являти до виконання виконавчі документи відповідно до процесуального законодавства наділений виключно стягувач за даним виконавчим документом. Не будучи зміненим як стягувач у виконавчого документі до 12.05.2022р. ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не мав змоги як отримати виконавчий документ так і пред`явити його до примусового виконання. Саме тому пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання стався не з вини стягувача ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а пов`язаний виключно із процесуальною необхідністю зміни стягувача та в подальшому реалізацією процесуальних повноважень стягувача. Посилаючись на карантинні обмеження, які ускладнили належний юридичний супровід кредитного портфелю, та запровадження воєнного стану на території України з 24 лютого 2022 року, зазначив, що уповноважені особи ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не мали змоги у повному обсязі виконувати свої обов`язки. Заявник просив визнати поважними причини пропуску строку і поновити строк для пред`явлення виконавчих листів № 2-5486/2010, виданих Малиновським районним судом м. Одеси, до виконання.

Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно належним чином. Представник заявника в заяві зазначив про розгляд справи без його участі.

Неявка учасників справи в судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку, видачу дублікату виконавчого листа.

Суд, дослідивши надані письмові матеріали заяви, вважає, що вимоги за вказаною заявою задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеса перебувала справа № 2-5486/2010 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2010 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість в розмірі 229 996,61 дол. США, що еквівалентно 1 823 022,13 грн. та в рівних частках судові витрати.

При цьому матеріали справи не містять відомостей щодо звернення представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до суду із заявами про видачу виконавчого листа у відповідній справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2022 року було замінено стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «ФК «Профіт Капітал».

Вищезазначене ухвала суду набрала законної сили 30.05.2022р.

Судом у вищезазначеній ухвалі встановлено, що 18.12.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-28, відповідно до якого право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/79790/82/80658 від 17.09.2007р. та ОСОБА_2 за договором поруки перейшло до АТ «Оксі Банк».

18.12.2019 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-28-1, відповідно до якого право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/79790/82/80658 від 17.09.2007р. та ОСОБА_2 за договором поруки перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал».

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, ще в грудні 2019 року відбулася заміна кредитора, проте лише в травні 2022 р. правонаступник звернувся до суду із заявою щодо заміни сторони виконавчого провадження.

Згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень відомості щодо відкритих виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_1 не виявлено.

Окрім того, слід зазначити, що згідно довідки, наданої 10.02.2023 р. архіваріусом Малиновського районного суду м. Одеси Смашніковою З., повідомлено, що цивільна справа № 2-5486/2010 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за строком зберігання знищена та в архіві зберігаються лише оригінали процесуальних документів, а саме наступні оригінали:

-Ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 17.05.2010р.;

-Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2010р.

Відповідно до вимог ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 22 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-ХIV «Про виконавче провадження» (далі Закон №606-ХIV) виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадку, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його поновлення.

Законом України від 4 листопада 2010 року №2677-VI «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» (далі Закон №2677-VI) закон №606-ХIV викладено в новій редакції, яка набрала чинності з 9 березня 2011 року.

За змістом ст. 22 Закону №606-ХIV (у новій редакції) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються, зокрема, для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

В силу п. 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2677-VI виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

5 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Із положень п. 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII слідує, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони виконавчого провадження зобов`язані реалізувати свої права та виконати свої обов`язки в межах установлених законом строків. Закінчення строку тягне за собою втрату стороною виконавчого провадження права на вчинення відповідної дії, для якої цей строк було встановлено, водночас, якщо суд визнає причини пропуску строку поважними, то такий строк підлягає поновленню.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для учасника виконавчого провадження на вчинення процесуальної дії.

За загальним правилом виконавчі листи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Проте, як вже було встановлено судом, первинний кредитор ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», після набрання чинності рішення суду, до суду з заявою про видачу виконавчого листа не звертався, у зв`язку з чим оригінал виконавчого листа по зазначеній справі взагалі не видавалися Малиновським районним судом м. Одеси, що дає підстави вважати про байдужість первинного стягувача щодо виконання рішення суду, ухваленого по зазначеній справі.

Крім того, первинний стягувач з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання до суду не звертався.

Таким чином, строк пред`явлення до виконання виконавчого документу по справі № 2-5486/2010 закінчився.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така правові висновки викладені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від яких не вбачала підстав для відступу Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст.89 ЦПК України суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.78, 79 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достатні докази, що стягувач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», з дати набрання чинності рішення суду до дати укладання Договору про відступлення прав вимоги, намагався виконати рішення суду по зазначеній справи у примусовому порядку, звертався до органу виконавчої служби із відповідними заявами про примусове виконання рішення чи вживав інші дії примусового характеру.

Одночасно, заявник не надав належних доказів про наявність обставин, які утруднювали або унеможливлювали б звернення стягував як до суду, так і до Відділу ДВС з відповідними заявами щодо руху виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 протягом тривалого часу.

Посилання заявника, що строк пред`явлення до виконання було пропущено з об`єктивних підстав введення карантинних обмежень та з 24 лютого 2022 року військового стану на території України, не можуть бути оцінені судом як поважні, оскільки пропуск строку на пред`явлення заявником, чи первісним кредитором, виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості до виконання, мав місце до настання подій, на які посилається заявник

Таким чином доказів поважності причини пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого документу відносно боржника представником ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не надано, так само і не зазначено причин такого пізнього звернення до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд також звертає увагу, що придбаваючи 18.12.2019 року кредитний портфель ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не звернуло уваги на те, що на момент укладення договору, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2010 року у справі № 2-5486/10 не виконується, а первісним кредитором не були вчинені будь-які дії спрямовані на виконання зазначеного рішення суду. А відповідно до ч. 2 ст. 55 ЦПК України, усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав.

Заявником не наведено поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та давали б підстави для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також доказів, які б стверджували про втрату виконавчого листа.

При таких обставинах у суду відсутні підстави для поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчих документів до виконання. Відсутність підстав для поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчих документів, унеможливлює задоволення заяви стягувача про видачу дублікатів виконавчих листів.

Керуючись ст. 443 ЦПК України, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення до ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН