БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/156/23
№ провадження 2-о/356/44/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2023 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.

за участю секретаря Падун А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Березанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом із спільною заявою про встановлення факту народження дитини, обґрунтованою тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилась дитина - ОСОБА_3 в м. Севастополь АР Крим. Отримати свідоцтва про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану українського зразка неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту народження дитини необхідно заявникам для отримання свідоцтва про народження встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Відтак, просять суд встановити факт народження дитини жіночої статі - ОСОБА_4 , яка народилась в м. Севастополь АР Крим ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, та батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, та вказати в актовому записі про народження, що батьком дитини є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Заявники та їх представник - адвокат Гуртова Т. І. в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, при зверненні до суду разом з заявою представник Гуртова Т. І. подала заяву, в якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила розгляд справи проводити без участі її та заявників (а.с.4).

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, 13.03.2023 подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності їхнього представника, проти вимог заявників не заперечувала, а у разі задоволення заяви для повноти заповнення актового запису про народження просила суд зазначити в рішенні дату та місце народження дитини з чіткою вказівкою на країну, регіон, район та населений пункт місця народження, а також відомості про батьків дитини (а.с.22).

За таких обставин, керуючись ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності належним чином повідомлених учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та додані до них докази в їх сукупності, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини по справі, суд вважає, що заява про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом положень п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі, справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Так, положеннями ч. 3-4 ст.49 ЦК України встановлено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно з підпунктом «в» п. 12 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі - Правила державної реєстрації актів цивільного стану № 52/5), у разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батьків дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» із змінами, внесеними згідно із Законом № 2217-IX від 21.04.2022, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Водночас Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правила державної реєстрації актів цивільного стану № 52/5, якими визначено правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, не містять спеціальної норми права щодо порядку державної реєстрації народження на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що унеможливлює встановлення факту народження та здійснення державної реєстрації народження в позасудовому порядку.

У рішеннях по справах «Лоізіду проти Туречини» (Loizidou v. Turkey, рішення від 18.12.1996), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, рішення від 10.05.2001), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, рішення від 23.02.2016), Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

При наданні оцінки, зокрема, свідоцтву про народження дитини, довідці медичного характеру, як доказам потрібно враховувати, що хоча такі документи не є юридично дійсними, але вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але de facto існує на тимчасово окупованій території зафіксувала факт народження дитини.

Аналогічний за змістом висновок викладений в постанові Верховного суду від 23.11.2022 у справі № 759/7001/22, висновки якого щодо застосування відповідних норм права суд враховує відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 на тимчасово окупованій території в м. Севастополь АР Крим, Україна, народила дитину жіночої статі, що підтверджується копією виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 5003802 (а.с.10-11).

На підтвердження народження дитини суду також надано копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого на тимчасово окупованій території України 14.06.2022 Відділом запису актів цивільного стану Ленінського району міста Севастополь Управління ЗАГС міста Севастополя, відповідно до якого матір`ю дитини записана ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_2 (а.с.9).

На підтвердження того, що заявник ОСОБА_1 є громадянкою України, суду надано копію її паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Ленінським РВ УМВС України в місті Севастополі 08.12.2009 (а.с.5-6).

При цьому, в паспорті ОСОБА_1 міститься відмітка про реєстрацію Відділом РАЦС Ленінського району м. Севастополя 21.08.2009 шлюбу між нею та громадянином ОСОБА_6 відповідно до норм чинного законодавства України, будь-яких даних щодо розірвання вказаного шлюбу матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і(або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

За приписами ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства відповідно до положень ст. 129 СК України.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

За приписами ст.ст. ст. 145-147 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їх згодою. Ім`я дитини визначається за згодою батьків. По батькові дитина визначається за іменем батька.

За таких обставин, факт народження дитини заявником ОСОБА_1 у відповідний час та місці достовірно встановлено судом за наявними в матеріалах справи документами.

Встановлення вказаного в заяві факту, що має юридичне значення, необхідно для державної реєстрації народження дитини та реалізації в подальшому всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

З огляду на вищевикладене, оскільки для проведення державної реєстрації народження дитини в установленому законом порядку існують об`єктивні перешкоди, суд з метою захисту прав і свобод громадян України прийшов до висновку про наявність підстав для встановлення судом факту народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь АР Крим дитини жіночої статі у громадянки України ОСОБА_1 .

Водночас, як вібачається з матеріалів спраив, на момент народження дитини ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, тому, відсутні підстави для зазначення у рішенні відомостей про заявника ОСОБА_2 як батька дитини, та, відповідно, визначення прізвища, імені та по батькові дитини.

У відповідності з положеннями ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 76-81, 89, 211, 223, 258-261, 263, 293-294, 315, 317, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Березанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини - задовольнити частково.

Встановити факт народження дитини жіночої статі, яка народилась в м. Севастополь Автономної Республіки Крим ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України.

В решті - відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 15.03.2023.

Суддя І. О. Капшученко