Провадження № 2-др/127/16/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Поляруш І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву представника позивача адвоката Цимбал Альони Анатоліївни, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2023 адвокат Цимбал А.А. звернулася до суду з заявою, згідно якої просила винести додаткове рішення суду, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 2500 грн. Мотивувала тим, що позивачка понесла витрати на правничу допомогу у сумі 4500 грн.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, суду надала заяву якою просила заяву задовольнити.

Відповідач до судового засідання не прибув про причини неявки до суду не повідомив, суду надав заяву якою просив у задоволені заяви відмовити, оскільки витрати на правничу допомогу вирішені у рішенні суду та не співмірності розгляду справи потраченому часу та складності.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін.

Судом встановлено, що у грудні 2022 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

12.01.2023 надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів, а саме попередній розрахунок суми витрат, які позивач поніс та планує понести у зв`язку з розглядом справи, копію квитанції та копію рахунку. Із вказаного розрахунку слідує, що витрати, які понесені позивачем складається із 500 грн оплати консультації, 1000 грн написанні та подання заяви, 2000 грн оплата участі у судовому засіданні адвоката, 992,40 грн судовий збір. Згідно рахунку фактури ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_3 3500 грн, що включило у собі надання консультацій 500 грн, підготовку та направлення позову 1000 грн; участь у судовому засіданні 12.01.2023 2000 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.02.2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вирішено задовольнити. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 08.06.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області, запис № 27. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2992 гр-ні 40 коп. в рахунок відшкодування судових витрат. З мотивувальної частини рішення стає відомо, що при визначенні розміру судових витрат, суд вважав, що заявлена сума є неспівмірною з обсягом проробленої адвокатом роботи. Так враховуючи складність справи, беручи до уваги принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткову компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, яку визначає у розмірі 2000 грн. Тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 2992.40 грн судових витрат, що включають у собі витрати на сплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 19.12.2022 уклали угоду № 33-р/ц-22 про надання правової допомоги, де сторони погодили основні умови.

Згідно акту виконаних робіт ОСОБА_3 (виконавець) надала клієнту ОСОБА_1 правову допомогу відповідно до угоди № 33-р/ц-22. У акті міститься перелік наданих виконавцем послуг, а саме: надання консультації; підготовка та подання позовної заяви, участь у судовому засідання 12.01.2023 та зазначено, що вартість послуг становить 4500 грн.

Згідно рахунку фактури №СФ -00001 від 25.01.2023 ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_3 1000 грн за участь у судовому засіданні 01.02.2023.

У судовому засіданні 12.01.2023 розгляд справи був перенесений у зв`язку із клопотанням відповідача, який просив надати можливість ознайомитися із позовною заявою з додатками, оскільки він її не отримував та не був обізнаний у суті позову. Тобто справа по суті не розглядалася.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26.02.2015у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30.03.2004у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014 у справі «East|WestAlianceLimited» проти України», заява № 19336/04), обгрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні та розподілі судових витрат суд враховує критерії, визначені положеннями ЦПК України: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При цьому враховує, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Суд вважає за необхідне зазначити, що надані суду докази містять протиріччя, адже згідно акту виконаних робіт правова допомога складає 4500 грн за обсяг наданих послуг, де не враховано розгляд справи 01.02.2023, згідно розрахунку фактури №СФ - 00001 та розрахунку сума за ці ж послуги склала 3500 грн, до того ж розгляд справи по суті відбувся лише 01.02.2023. Також слід зазначити, що стороною позивача не надано достатнього обґрунтування суми, яку вона просить стягнути. Так виносячи рішення суду 01.02.2023 суд уже визначив розмір понесених судових витрат позивачем, тому враховуючи складність справи, беручи до уваги принципи розумності та справедливості суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову про стягнення витрат на правову допомогу адвоката.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 246, 270, 353 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на правову допомогу у смі 2500 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 10.03.2023

Суддя: