ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/4249/21 Номер провадження 22-ц/814/1159/23Головуючий у 1-й інстанції Єрмоленко В.Б. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Лобова О.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

У червні 2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заподіяної моральної шкоди в сумі 50000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що у січні 2019 відповідач, як підприємець, подав до Господарського суду Сумської області позов про стягнення з ОСОБА_1 -фізичної особи підприємця грошових коштів за поставлений товар та надав на підтвердження поставки завірені копії видаткових накладних.

Рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 122870,59 грн., при цьому наявність у стягувача оригіналів видаткових накладних не перевірено.

Оскільки, як стверджує позивач, він не підписував накладні, він звернувся до органів поліції із заявою про вчинення злочину та під час досудового розслідування встановлено факт втрати ОСОБА_2 оригіналів документів в процесі розгляду господарської справи.

У квітні 2021 Господарський суд Сумської області задовольнив заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 25.02.2019 за нововиявленими обставинами, скасував рішення та залишив без розгляду позов ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що неправомірними діями ОСОБА_2 йому заподіяна моральна шкода, оскільки постановою приватного виконавця від 05.04.2019, на виконання рішення Господарського суду, що в подальшому скасовано, накладено арешт на все належне боржнику рухоме і нерухоме майно, у зв`язку з чим він позбавлений можливості використовувати автомобіль у підприємницькій діяльності, знижено ділову репутацію позивача, як підприємця, йому почали відмовляти у поставках товару, погіршився стан його здоров`я і він вимушений був звертатися за допомогою до лікарів, а для відновлення порушених прав витрачає багато часу та зусиль, що призвело до душевних страждань.

З урахуванням викладених обставин позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди відмовлено повністю.

Рішення оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу на вказане рішення, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що cуд першої інстанції помилково зробив висновок про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження протиправності дій відповідача.

Представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, у січні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Сумської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 122870,59 грн., з яких: 109 839,64 грн. боргу, 5971,83 грн. пені, 7059,12 грн. штрафу.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 25.02.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2019, позов задоволено, стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за договором поставки № 5/17 від 16.05.2017 основний борг-100 844,54 грн., пеня- 5 971,83 грн, штраф- 13 030,95 грн., за договором купівлі-продажу № 5/16 від 16.05.2017 основний борг у розмірі 8 995,10 грн. , а також витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 20.08.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ФОП ОСОБА_1 на рішення суду від 25.02.2019 та постанову суду апеляційної інстанції від 04.07.2019, оскільки скаргу подано на рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Судовий наказ №920/31/19 Господарського суду Сумської області від 02.04.2019 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 122870,59 грн. заборгованості по договорам купівлі-продажу та поставки від 16.05.2017 звернуто до виконання.

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Сумської області від 05.04.2019 за ВП № 58818673 про примусове виконання наказу Господарського суду Сумської області, накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в межах звернення стягнення.

Відповідно до інформації приватного виконавця № 42195 від 23.11.2021, за боржником зареєстровано транспортний засіб-автомобіль Mitsubisti ASX 1798, який 03.06.2019 оголошено в розшук.

26.10.2020 ФОП ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Сумської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Сумської області від 25.02.2019 у справі №920/31/19.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 22.04.2021 скасовано рішення господарського суду Сумської області від 25.02.2019 і залишено без розгляду позов ФОП ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про стягнення 122 870,59 грн. на підставі п. 4 ч.1 ст. 226 та п.3 ч.4 ст. 325 ГПК України.

З тексту ухвали слідує, що судом зобов`язано позивача надати для огляду оригінали договору поставки № 5/17 від 16.05.2017, договору купівлі-продажу № 5/16 від 16.05.2017, видаткових накладних від 25.09.2018, 16.10.2018, 26.10.2018, претензії від 22.11.2018, проте позивач кореспонденцію не отримував через відсутність за адресою місця проживання та в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно заяви ФОП ОСОБА_2 на ім`я слідчого СВ Сумського ВП ГУ НП в Сумській області від 19.06.2020 № 15, він надав оригінали договору купівлі-продажу і договору поставки та оригінал претензії. Щодо інших оригіналів документів повідомив про їх відсутність, оскільки вони були втрачені ймовірно під час судового розгляду справи в Господарському суді Сумської області та в подальшому в апеляційній та касаційній інстанціях ( а.с. 107).

У зв`язку із скасування рішення Господарського суду Сумської області № 920/31/19 від 25.02.2019, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 58818673, приватним виконавцем 12.05.2021 винесено постанову про припинення розшуку майна боржника та закінчення виконавчого провадження.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що позивачем не доведено наявності немайнової шкоди, її розміру, вини відповідача в заподіянні та причинного зв`язку між шкодою і конкретними діями ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами ст.1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

З матеріалів справи вбачається, що місцевим судом у повному обсязі досліджено докази, надані позивачем, зокрема висновок психотерапевта Медичного центру «Медея» від 11.08.2020, в якому зазначені скарги ОСОБА_1 на порушення сну, відчуття втоми і тривоги, та йому надана вірна правова оцінка. Інших доказів в обгрунтування позовних вимог позивачем не надано.

Крім того, колегія суддів бере до уваги той факт, що ухвалою Господарського суду Сумської області від 22.04.2021 рішення господарського суду Сумської області від 25.02.2019 скасовано, а позов ФОП ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про стягнення 122 870,59 грн. залишено без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст. 226 та п.3 ч.4 ст. 325 ГПК України.

Тобто, в ході перегляду справи Господарським судом Сумської області у зв`язку з нововиявленими обставинами, судом не було достовірно встановлено факту наявності чи відсутності оригіналів видаткових накладних.

З наведеного слідує, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції вірно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, правильно встановив обставини справи.

Обставин, встановлених місцевим судом, позивач у апеляційній скарзі не спростував.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, висновки місцевого суду ґрунтуються на законі та встановлених у справі фактичних обставинах, на підставі наданих учасниками справи доказів, яким судом дана відповідна правова оцінка згідно ст. 89 ЦПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374ч. 1 п. 1,375,381,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

О.А. Лобов