Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6939/22 Головуючий у 1-й інст. Шкира В. М
Категорія 69 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Кузьменко А.О.

з участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 14 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Шкирі В.М.

у цивільній справі №295/6939/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

26 липня 2022 року ОСОБА_2 подав до Богунського районного суду м.Житомира позов до відповідача ОСОБА_1 .. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування поданого позову зазначав, що 04.06.2011 між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб у виконкомі Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №9.

Від шлюбу сторони мають доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подружнє життя не склалося, сім`я існує формально, на протязі тривалого часу подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки між ними втрачене почуття поваги та любові один до одного.

Ухвалою судді Богунського районного суду м.Житомира від 11 серпня 2022 року справа передана на розгляд за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира в порядку ст.31 ЦПК України.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 14 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено в повному обсязі.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП суду не наданий, адреса проживання: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 04 червня 2011 року виконкомом Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис № 9.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 просить вказане рішення суду скасувати і закрити провадження у справі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. На думку апелянта, на час ухвалення оскаржуваного рішення відсутній предмет спору, оскільки рішенням Корольовського районного суду від 21 жовтня 2022 року у справі №296/3971/22 розірвано шлюб, який був укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 у справі №296/3971/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Вказане рішення набрало законної сили 21 листопада 2022 року, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України провадження по справі №295/6939/22 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2011 сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис № 9.

Від шлюбу сторони мають доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з`ясування всіх обставин справи.

Підставами для скасування судового рішення та закриття провадження у справі заявник зазначає п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України відсутній предмет спору.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 виснував наступне.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

За таких обставин закриття провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, можливо лише в судовому засіданні, а не при проведенні підготовчого судового засідання, оскільки згідно зі статтею 200 ЦПК України, а саме її частиною четвертою, закриття провадження можливо на цій стадії процесу з двох підстав, це: відмова від позову, визнання позову та укладення мирової угоди, визначених статтями 206, 207 ЦПК України.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20 зазначено, що закриття провадження у справі через відсутність предмета спору можливе лише за умови, якщо предмет спору відсутній під час пред`явлення позову.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З огляду на підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, слід відступити від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява у справі №295/6939/22 подана у 26 липня 2022 року, а рішення ухвалено 14 листопада 2022 року.

Рішення у справі №296/3971/22 ухвалено Корольовським районним судом 21 жовтня 2022 року і набрало законної сили 22.11.2022 (наступний день за першим робочим днем після 20.11.2022). Позовна заява в цій справі подана до суду 12 липня 2022 року, тобто раніше, ніж у даній справі.

Отже, на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення не набрало законної сили судове рішення у справі №296/3971/22, тому не можна стверджувати про відсутність предмета спору на день прийняття рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 14 листопада 2022 року.

В той же час, згідно п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З урахуванням наведеного, провадження у справі підлягало залишенню без розгляду саме з цієї підстави.

Такий підхід до застосування процесуальних норм узгоджується із висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 02 лютого 2022 року у справі № 320/5807/19.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За наведених обставин та відповідно до положень ч.1 ст.377 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню із залишенням позову без розгляду, а не закриттям провадження у справі, як вважала апелянт.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,377,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 14 листопада 2022 року.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: судді: