ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

секретаря судових засідань Омельчук С.А., Корченко О.Я.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівського відділу ДВС про звільнення майна з під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що маючи намір реалізувати своє право на розпорядження квартирою, з метою підготовки документів на відчуження майна, позивач звернувся до державного нотаріуса, де отримав інформацію, що на його майно накладений арешт на підставі постанови Фастівської Державної виконавчої служби від 03.08.2004. При зверненні позивача до відповідача з питання зняття арешту, йому було надано відповідь, що виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів, де боржником є позивач, на виконанні не перебуває.

В обґрунтування позову зазначив, що на даний час накладений арешт на все майно позивача позбавляє його вільно розпоряджатися належним йому майном. В зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до відповідача за захистом свого порушеного права.

Ухвалою судді від 30 грудня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача адвокат Махлай О.В. в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду подав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій просив позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, до канцелярії суду подав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність та вирішення питання на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що Постановою державного виконавця відділу ДВС Фастівського міського управління юстиції від 19 червня 2003 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , в зв`язку з заборгованістю по Тепломережі.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, від 23.12.2022 за №318641841, а саме з розділу: Інформація з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 відповідно до номеру запису про обтяження 1217298 від 03.08.2004, обтяжувач: Фастівська державна виконавча служба, підстава обтяження: постанова б/н 23.06.2003 року (а.с.8).

В жовтні 2022 року позивач звернувся Фастівського відділу ДВС з заявою про надання інформації щодо наявності виконавчого провадження в межах якоо була накладено арешт на все майно ОСОБА_1 .

Судом, встановлено, що згідно Перевірки відомостей програмного забезпечення АСВП «Державний виконавець», ВП-спецпідрозділ, Електронний архів, виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів де боржником являється ОСОБА_1 , станом на 19.10.2022 у Фастівському відділі державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) не перебуває (а.с.11).

Як вбачається з Довідок КП «Фастівтепломережа» від 27.02.2023 та від 06.03.2023 підтверджено відсутність заборгованості за отриману послугу з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_1 та у ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.5-8). Дата державної реєстрації - 29.05.2014.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч. ч . 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 258, 259, 264, 268, 265, 212 -218, 280 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Фастівського відділу ДВС про звільнення майна з під арешту задовольнити.

Зняти арешт з усього майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до номеру запису про обтяження 1217298 від 03.08.2004, обтяжувач: Фастівська державна виконавча служба, підстава обтяження: постанова б/н 23.06.2003 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.03.2023.

Суддя Л.М.Ковалевська