ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 679/715/22

Провадження № 22-ц/4820/631/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 грудня 2022 року, суддя Безкровний І.Г., у справі за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

встановив :

У липні 2022 року ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція», (далі по тексту Підприємство), звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання усунути перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позову зазначило, що йому на праві постійного користування належить земельна ділянка площею 56,8 га, яка знаходиться в межах санітарно-захисної зони ВП «ХАЕС» та була надана позивачу для здійснення заходів щодо побудови інфраструктури, необхідних для будівництва нових блоків ХАЕС.

На вказаній земельній ділянці розташована будівля (база) промислового типу, що не належить Підприємству, не використовується ним у господарській діяльності та не задіяна у виробничому процесі.

Власником вказаної будівлі є відповідач ОСОБА_1 , який використовує будівлю (базу) у власних цілях на території земельної ділянки позивача, чим створив для останнього перешкоди у реалізації права повноцінного користування земельною ділянкою.

Земельна ділянка розташована в межах санітарно-захисної зони ВП «Хмельницька АЕС», що встановлена в радіусі 2,7 км навколо території позивача.

ВП «ХАЕС» є підприємством, яке має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, однак фактично позбавлене права володіння та користування належною йому земельною ділянкою, у зв`язку із чим позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою площею 56,8 га, що знаходиться на території будівельного майданчика ВП «Хмельницька АЕС», звільнивши вказану земельну ділянку шляхом знесення розташованої на ній господарської споруди.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.12.2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем своїх позовних вимог, зокрема, що відповідачу належить будівля (база) промислового типу, яка знаходиться на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні позивача, що ця будівля знаходиться в межах санітарно-захисної зони в місці розташування ядерних установок Хмельницької АЕС, вона створює перешкоди у користуванні позивачем земельною ділянкою, що будівля використовується відповідачем з метою здійснення підприємницької або іншої діяльності.

В апеляційній скарзі ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» просило рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування скарги апелянт послався на неврахування судом тієї обставини, що ОСОБА_1 підтвердив належність йому спірного нерухомого майна на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні позивача. Створення Підприємству перешкод у користуванні земельною ділянкою підтверджується висновком робочої комісії. Використання відповідачем належних йому нежитлових приміщень у власних чи інших цілях для вирішення спору правового значення не має, оскільки приміщення розташовані на земельній ділянці Підприємства незаконно, відтак підлягають знесенню.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечив проти апеляційної скарги, підтримав оскаржуване судове рішення. Також заперечив проти залучення до справи нових доказів, які додані апелянтом до апеляційної скарги, на підставі норм ЦПК України.

В суді представники апелянта підтримали апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, підтримав оскаржуване судове рішення.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що на підставі державного акту серії ЯЯ №334553 від 12.12.2008 року, ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» є постійним користувачем земельної ділянки площею 56,8 га, цільовим призначенням якої є обслуговування земельної ділянки № НОМЕР_1 «Будівельний двір». Вказаний державний акт видано на підставі рішення 34 сесії Нетішинської міської ради п`ятого скликання №32 від 30.09.2008 року (а.с. 11-12).

Як вбачається зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №72553038 від 08.11.2016 року, вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :03:003:0099, вона належить до державної форми власності, а її цільовим призначенням є розміщення, будівництво, експлуатація та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ організацій (а.с. 13-14).

ДП «НАЕК «Енергоатом» є державним комерційним підприємством, що утворене з метою виробництва електричної енергії, забезпечення безпечної експлуатації та підвищення ефективності роботи атомних електростанцій, безпеки під час будівництва, введення в експлуатацію та зняття з експлуатації ядерних установок, безперебійного енергопостачання суб`єктів господарювання та населення, а також у межах своєї компетенції забезпечення постійної готовності України до швидких ефективних дій у разі виникнення аварій на підприємствах атомної енергетики, радіаційних аварій у промисловості, дотримання вимог ядерного законодавства, норм та правил з ядерної та радіаційної безпеки. ДП «НАЕК «Енергоатом» має відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція», що підтверджується Положенням про відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» ДП НАЕК «Енергоатом» ПЛ-П.4.10.028-20, затвердженим т.в.о. президента ДП «НАЕК «Енергоатом» 01.10.2000 року (а.с. 15, 16-30, 31-49).

Рішенням ВП «Хмельницька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» «Про розміри та межі» були встановлені розмір та межі санітарно-захисної зони в місці розташування ядерних установок Хмельницької АЕС радіусом 2,7 км згідно з планом. Вказане рішення було затверджене рішеннями Нетішинської міської ради Хмельницької області №7/139 від 25.02.2011 року, Ізяславської районної ради Хмельницької області №18 від 29.10.2009 року та Славутської районної ради Хмельницької області №4 від 21.10.2009 року, а також погоджене Міністерством охорони здоров`я України згідно з листом №7.04-41 від 11.09.2009 року (а.с. 54-58, 59, 60, 61, 62).

Згідно з протоколом №1 про проведення аукціону на товарній біржі «Подільська» від 13.09.2013 року разом із додатком до нього, договором №6533 відчуження майна, що перебуває у податковій заставі від 13.09.2013 року, а також технічного паспорта від 05.07.2010 року, ОСОБА_1 був визнаний переможцем аукціону щодо придбання лота №2, а саме, виробничої бази у складі будівлі виробничого корпусу, загальною площею 323,2 кв.м. (незавершена будівництвом) та будівлі гаражного боксу загальною площею 728 кв.м. (незавершена будівництвом), що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Нетішин, « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які раніше належали МП «АРС» (а.с. 106-107, 108, 109-116). Належність відповідачу на праві власності відповідних приміщень, що знаходяться на території «Будівельний двір ХАЕС» також визнав відповідач.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб чи завдати шкоди довкіллю. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням права в інших формах.

Положеннями частини 1 статті 377 ЦК України ( в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Статтею 1 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» визначено, що землі енергетики - це земельні ділянки, надані в установленому порядку для розміщення, будівництва та експлуатації енергогенеруючих підприємств, об`єктів альтернативної енергетики, об`єктів передачі електричної та теплової енергії, виробничих об`єктів, необхідних для експлуатації об`єктів енергетики, в тому числі баз та пунктів.

Відповідно до ст.ст. 18, 19 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» для забезпечення надійної експлуатації та охорони енергогенеруючих об`єктів і об`єктів передачі електричної та теплової енергії, а також безпеки населення і охорони навколишнього природного середовища встановлюються спеціальні зони об`єктів енергетики, зокрема санітарно-захисні зони атомних електростанцій. Санітарно-захисні зони атомних електростанцій встановлюються навколо їх території для забезпечення захисту населення та навколишнього середовища від можливого перевищення ліміту дози іонізуючого опромінення.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» власники і користувачі земельних ділянок у спеціальних зонах об`єктів енергетики мають право самостійно господарювати на земельних ділянках із дотриманням установлених обмежень та обтяжень.

Статтею 32 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» встановлено обмеження на використання земель у спеціальних зонах об`єктів енергетики. Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону, в межах санітарно-захисних зон атомних електростанцій забороняється розміщення житлових будинків, громадських будівель, дитячих лікувально-оздоровчих закладів, об`єктів господарсько-питного водопостачання, промислових і підсобних (допоміжних) споруд, що не належать до атомних електростанцій. Санітарно-захисна зона об`єктів енергетики - це територія вздовж ліній електропередачі, навколо трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв, яка встановлюється для захисту населення від шкідливого впливу електричних полів, спричиненого певною їх напругою, що визначено ч. 1 ст. 1 цього ж Закону.

Згідно зі ст. 45 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» у місцях розташування ядерної установки чи об`єкта, призначених для поводження з радіоактивними відходами, може бути встановлено особливий режим території. Порядок визначення особливого режиму території встановлюється Кабінетом Міністрів України. У місцях розташування ядерної установки чи об`єкта, призначеного для поводження з радіоактивними відходами, встановлюються санітарно-захисна зона і зона спостереження. Розміри і межі зазначених зон визначаються у проекті згідно з нормами, правилами і стандартами у сфері використання ядерної енергії, а також узгоджуються з органом державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки. У санітарно-захисній зоні забороняється розміщення жилих будинків та громадських споруд, дитячих та лікувально-оздоровчих установ, а також промислових підприємств, об`єктів громадського харчування, допоміжних та інших споруд, не пов`язаних із діяльністю ядерної установки або об`єкта, призначеного для поводження з радіоактивними відходами.

Статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» встановлено, що біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України, (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці є підставою припинення права користування земельною ділянкою (п. «е», ч. 1 ст. 141 ЗК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 набуто у власність об`єкти незавершеного будівництва, які Підприємство просило суд зобов`язати знести, посилаючись на те, що вони знаходяться у санітарно-захисній зоні Хмельницької атомної електричної станції на земельній ділянці, яка була передана у постійне користування позивачу.

В той же час, позивачем не наведено правових підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача звільнити земельну ділянку шляхом знесення належних йому на праві власності будівель.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, про що також підтвердили в апеляційному суді представники апелянта, Підприємство жодним чином не оспорило і не оспорює правомірності набуття ОСОБА_1 права власності на нерухомі об`єкти нежитлової забудови, вважаючи його законним власником цієї нерухомості.

Однак, задоволення позовних вимог Підприємства про знесення цих будівель, призведе до порушення права власника ОСОБА_1 на мирне володіння своєю власністю, яке було набуте ним на законних підставах.

Та обставина, що земельна ділянка площею 56,8 га, на якій розташовано спірні об`єкти нерухомості, які на праві приватної власності належать відповідачу, на праві постійного користування належить позивачу, що, зокрема, підтверджується і постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25.09.2013 року, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.11.2013 року, державним актом на право користування земельною ділянкою серії ЯЯ №334553 від 12.12.2008 року з план-схемою, картографічними матеріалами, не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Оскільки ОСОБА_1 правомірно набув у власність об`єкти нерухомості, які розташовані на земельній ділянці, яка перебуває на праві постійного користування Підприємства, тому у відповідності з вимогами ст. 120 ЗК України, він отримав право на користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування відповідних об`єктів нерухомості.

Посилання апелянта на скасування державного акту І-ХМ №000466 від 09.06.2000 року на право постійного користування земельної ділянки площею 0,5 га, що розташована в межах відділу обладнання Хмельницької АЕС, виданого МП «АРС» для будівництва виробничої бази, майно якого було придбано відповідачем на прилюдних торгах, на законність ухваленого рішення не впливає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» залишити без задоволення.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 березня 2023 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова