Справа № 127/4870/22
Провадження № 4-с/127/20/23
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2023 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді - Антонюка В. В.,
за участі: секретаря Жмудь Я.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука Вадима Володимировича, стягувач: ОСОБА_2 , -
ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука В.В., стягувач: ОСОБА_2 , яку мотивував тим, що 22.09.2022 р. постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука В. В. відкрито виконавче провадження №69778542 щодо примусового виконання виконавчого листа №127/4870/22 від 12.08.2022 р. про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Скаржник зазначає, що через хворобу його батька, який є інвалідом І групи, рятуючи його життя, він був змушений понести значні витрати на лікування та операцію батка, зокрема оплатив комплект цементного ендопротеза кульшового суглоба Evolutis Double cup, вартістю 87 700,00 грн., та поніс інші пов`язані з цим витрати, що підтверджуються довідкою до акту огляду МСЕК, випискою із амбулаторної картки хворого, рахунком на оплату №15 від 31,05.2022 р., рахунком на оплату № S-00-000255 від 13.06.2022 р., квитанцією про оплату. На лікування батька, він витратив всі свої заощадження та був змушений позичати кошти на короткий термін у своїх знайомих. Крім того, зазначає, що також негативно вплинуло на його доходи запровадження воєнного стану в державі. Як наслідок всіх цих обставин, він не зміг своєчасно сплачувати аліменти, в зв`язку з чим виникла заборгованість.
13.02.2023 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, в якій постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення на які заборонені законом, на належать боржнику.
Також, постановою державного виконавця від 13.02.2023 р. відносно скаржника встановлено тимчасові обмеження у праві користування транспортними засобами до погашення заборгованості в повному обсязі виконавчого листа №127/4870/22 від 12.08.2022 р.
Копії вказаних постанов на адресу скаржника, державний виконавець Пращук В.В. не надсилав, а отримав він їх лише 21.02.2023 р., зокрема, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №69778542, що підтверджується розпискою про отримання в поданій ним заяві від 16.02.2023 р.
Скаржник вважає, бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука В.В., а також постанову про арешт коштів боржника від 13.02.2023 р. та постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 13.02.2023 р. - неправомірними та такими, що фактично позбавляють скаржника єдиних засобів для існування, та унеможливлюють в подальшому сплату аліментів.
Також, скаржник зазначає, що з 21.03.2016 р., він зареєстрований як фізична особа-підприємець, та перебуває на спрощеній системі оподаткування (3 група, ставка 5%). Основним видом його діяльності є надання комбінованих офісних адміністративних послуг, який включає надання комплексних щоденних офісних адміністративних послуг, в тому числі таких як послуги одержування кореспонденції, послуги щодо персоналу, поштові послуги за винагороду або на основі контракту, інше.
30.06.2016 р. скаржник відкрив в AT «УКРСИББАНК» поточний рахунок НОМЕР_1 (який з 13.01.2020 року у якості номера рахунку використовується тільки IBAN згідно з законодавством України) для зарахування заробітної плати, валюта рахунку: гривня, на підтвердження чого надав довідку начальника відділення №333 AT «УКРСИББАНК» від 28.02.2023р. Також, з даного рахунку здійснюється сплата податків, зборів та інших обов`язкових платежів до Держбюджету. Виплата заробітної плати скаржника здійснюється шляхом списання коштів з вищевказаного рахунку та зарахування їх на його картковий зарплатний рахунок НОМЕР_2 , який відкрито 13.10.2018 р. в AT «УКРСИББАНК», на підтвердження чого надав довідку начальника відділення №333 AT «УКРСИББАНК» від 14.02.2023 р. Скаржник стверджує, що обидва рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Держбюджету, є рахунками із спеціальним режимом використання.
16.02.2023р. він дізнався у банківській установі, що не може зняти кошти (заробітну плату) з вказаних рахунків, через накладення арешту. Після з`ясування обставин, скаржник звернувся до начальника Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із заявою, якою просив скасувати арешт на вказані кошти, посилаючись на спеціальний режим використання вказаних рахунків та надав документальне підтвердження (банківські довідки, виписки по рахунках, декларації про доходи), а також просив скасувати тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
На день звернення до суду із даною скаргою, будь-яких дій чи повідомлень у відповідь на його заяву зі сторони виконавчої служби не здійснено. Арешт коштів, що перебувають на вказаних рахунках, не знятий, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами не скасовано.
Скаржник зазначає, що кошти, які надходять на вказані рахунки за результатами його підприємницької діяльності, є єдиним джерелом його доходів, що включають в себе заробітну плату, та витрати на оплату податків, зборів та інших обов`язкових платежів до Держбюджету. При цьому, накладення державним виконавцем арешту на ці кошти фактично позбавило його засобів існування, що є порушенням його конституційних прав. Він позбавлений можливості купувати харчі, ліки, речі першої необхідності, сплачувати податки та збори, сплачувати когоркінг, комунальні послуги, оплачувати витрати на проїзд до роботи, тощо.
Також зазначає, що встановлені державним виконавцем тимчасові обмеження у праві користування транспортними засобами до погашення заборгованості, застосовані Постановою від 13.02.2023 р. позбавляє його можливості здійснювати підприємницьку діяльність, що є єдиним джерелом для існування. Для надання послуг відповідно до основного виду своєї підприємницької діяльності, він щоденно користувався автомобілем. Зокрема, в рамках своєї діяльності він щоденно здійснював перевезення офісної та ділової документації, персоналу, здійснював доставку листів (посилок) з офісу до поштових відділень, та доставлення їх до офісу після отримання, та інше. Без використання автомобіля надання таких послуг неможливе. Обмеження його у праві користування автомобілем хоча б на певний час, унеможливить здійснення ним такої діяльності, і скаржник втратить основне та єдине законне джерело засобів для існування, що в свою чергу позбавить його можливості забезпечувати нормальні умови проживання та може поставити під загрозу його подальше життя.
У зв`язку з вищенаведеним, ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою та просив поновити йому строк на звернення до суду з цією скаргою на дії (бездіяльність) та рішення старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука В.В.; Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука В.В. щодо незняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні №69778542, що містяться на рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в AT «УКРСИББАНК», та незняття тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Зобов?язати старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука В.В. скасувати арешт коштів боржника ОСОБА_1 , які містяться на рахунках НОМЕР_3 та НОМЕР_2 в AT «УКРСИБАНК» накладені Постановою про арешт кошів боржника від 13 лютого 2023 року у виконавчому проваджені №69778542. Зобов?язати старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука В.В. скасувати тимчасові обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, застосовані Постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 13.02.2023 р. у виконавчому провадженні №69778542. Скасувати Постанову про арешт коштів боржника від 13.02.2023р. у виконавчому провадженні №69778542; Стягнути з Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, зокрема, витрати на оплату професійної правничої (правової) допомоги.
Ухвалою суду від 13.03.2023 року скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.
Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги за обставин, викладених у скарзі та просив їх задовольнити.
Старший державний виконавець Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращук В.В. в ході розгляду справи заперечив проти задоволення заявлених вимог, посилаючись на обставини, викладені у письмовому відзиві, долученому до матеріалів справи.
Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про місце, день та час проведення судового розгляду, шляхом направлення судових повісток та СМС повідомлень. Про причини неявки до суду не повідомила.
Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Судом встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2023 року скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику без розгляду, оскільки було недотримано вимоги абз. 2 ч.2 ст. 183 ЦПК України. Одночасно роз`яснено скаржнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення (а.с. 21-22).
Дана скарга подана із пропуском відведеного часу для оскарження постанови, в силу об`єктивних причин, і у зв`язку з цим суд вважає за потрібне поновити ОСОБА_1 строк на звернення із скаргою на дії старшого державного виконавця.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В ході розгляду скарги, судом встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем (а.с.4) та перебуває на спрощеній системі оподаткування (3 група, ставка 5%) (а.с. 5).
Виплата ОСОБА_1 заробітної плати здійснюється шляхом списання коштів з вищевказаного рахунку та зарахування їх на картковий зарплатний рахунок НОМЕР_2 , який відкрито 13.10.2018 р. в AT «УКРСИББАНК», що підтверджується довідкою AT «УКРСИББАНК» від 14.02.2023 р. за №61-1-07/33-7 (а.с. 7).
Постановою старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука В.В. по ВП №69778542 про арешт коштів боржника, 13.02.2023 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 9-10).
Постановою старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука В.В. по ВП №69778542 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, 13.02.2023 р. встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 127/4870/22 виданий 12.08.2022 оку (а.с. 11).
Через хворобу батька, який є інвалідом І групи, ОСОБА_1 поніс витрати на його лікування та операцію, зокрема оплатив комплект цементного ендопротеза кульшового суглоба Evolutis Double cup, вартістю 87 700,00 грн. (а.с. 13) та поніс інші пов`язані з цим витрати, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК (а.с. 12), рахунком на оплату № S-00-000255 від 13.06.2022 р. (а.с. 14), квитанцією про оплату (а.с. 15).
Відповідно до частини 2 статті 10 Конвенції «Про захист заробітної плати», ратифікованої Україною 4 серпня 1961 року, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім' ї.
Згідно вимог ч.2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання.
Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
В Ухвалі Верховного Суду від 20.07.2022р. (у справі № 401/4103/14-ц) зазначено, що зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.
Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII).
Також, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20), а також підтверджений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року в справі № 756/8815/20 (провадження № 14- 218цс21).
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року в справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21) викладено висновки про те, що передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.
Частина восьма розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 визначає, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові про накладення арешту зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного вжонавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.
Судом в ході розгляду справи встановлено, що в постанові про арешт коштів боржника від 13.02.2023 р. сума коштів, яка підлягає арешту, не зазначена, а тому суд вбачає, що постанова про накладення арешту на кошти боржника від 13.02.2023 року підлягає скасуванню.
Щодо вимог про скасування постанови старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука В.В. по ВП №69778542 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 13.02.2023 року та стягнення з Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на користь скаржника, понесених скаржником судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне.
У відповідності зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-якого належного та допустимого доказу скаржником ОСОБА_1 на підтвердження факту того, що право керування транспортним засобом позбавляють його єдиних засобів для існування, до суду не надано. Також не надано доказів, що скаржник ОСОБА_1 звертався за професійною правничою допомогою та відповідно поніс витрати, а тому заявлені вимоги в частині зобов?язання старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука В.В. скасувати тимчасові обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, застосовані Постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 13.02.2023 р. у виконавчому провадженні №69778542 та в частині стягнення з Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат, зокрема, витрати на оплату професійної правничої (правової) допомоги, до задовлення не підлягають.
За змістом ст. 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 18, 48, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 12, 81, 447-451 ЦПК України, суд,-
Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука Вадима Володимировича, стягувач: ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука Вадима Володимировича, стягувач: ОСОБА_2 .
Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пращука Вадима Володимировича в частині незняття арешту з коштів боржника у виконавчому провадженні № 69778542, що містяться на рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в АТ "УКРСИББАНК".
В решті скаргу залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повний текст ухвали суду виготовлено 20.03.2023 року.
Суддя: