БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/1704/23 провадження № 2-н/361/637/23
У Х В А Л А

«22» березня 2023 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., перевіривши заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу,

в с т а н о в и в:

03 березня 2023 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення зі

ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2022 року у розмірі 468 грн. 19 коп.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ «Наказне провадження» Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) (статті 160-173).

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом (частина третя статті 160 ЦПК України).

В частині першій статті 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно пункту 3 цієї частини судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд з такою вимогою.

Наявність обставин, які вказують на перевищення позовної давності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із обґрунтованості заявленої вимоги і документів, доданих до заяви.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Заявник звернувся до суду із заявою видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня

2022 року у розмірі 468 грн. 19 коп.

Заява про видачу судового наказу подана до суду 03 березня 2023 року (згідно зі штампом на конверті). Тобто, з пропуском встановленого законом загального 3-річного строку позовної давності.

З урахуванням викладеного, вважаю, що наявні правових підстав для відмови у видачі судового наказу з тих підстав, що вимогу пред`явлено за період, що виходить за межі загальної позовної давності.

Доводи заяви про те, що відбулося продовження позовної давності на період дії карантину, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до розділу 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статті 257 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Однак, встановлення даних обставин виходить за межі інституту наказаного провадження. Так, стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин продовження строку позовної давності.

Пропуск позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

З урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання позовної давності можливо лише в порядку позовного провадження.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 165 ЦПК України, не позбавляє заявника права звернутися з такими самими вимогами в порядку позовного провадження, та відповідно доводити факт продовження строку позовної давності, у разі подання боржником заяви про застосування позовної давності та/або продовження позовної давності на період дії карантину.

Керуючись статтями 165, 260 ЦПК України,

у х в а л и в:

У видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин