Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2762/22
Провадження № 2/553/475/2023
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2023 року м.Полтава
Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Кір`якової Я.Г.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому прохає визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявлені вимоги мотивує тим, що є власником вказаного житлового будинку. За вказаною адресою зареєстрований член сім`ї ОСОБА_2 , який понад два роки за місцем реєстрації не проживає, проживає разом зі своєю дружиною та батьками дружини за адресою: АДРЕСА_2 . На прохання позивача відповідач не скасував реєстрацію у належному позивачу будинку та відмовляється звернутися до відповідного органу про скасування реєстрації. Вважаючи, що право користування належним позивачу будинком у відповідача припинилось, а його права, як власника нерухомого майна, потребують захисту, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Ухвалою суду від 09.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
Підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду за ухвалою суду від 20.12.2022.
Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули. Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався.
У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України судом 24.03.2023 постановлена ухвала про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із не прибуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Перевіривши приєднані до справи матеріали, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України).
Згідно копії договору купівлі-продажу від 07.02.2001 ОСОБА_1 є власником житлового будинку, з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (наразі АДРЕСА_1 , перейменована відповідно до розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації від 20.05.2016 №207 (а.с.7-8).
Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 починаючи з 01.02.2002 місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-10).
Відповідно до ст.41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За нормою ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, пред`явивши разом із тим вимогу щодо позбавлення права власності, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення особи померлою.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України, провадиться в судовому порядку.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Між тим, згідно із ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2 ст.405 ЦК України).
За змістом позовної заяви, відповідач, який є членом сім`ї позивача, спірним жилим приміщенням не користується протягом двох останніх років, проживає разом зі своєю дружиною та батьками дружини за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з актом про постійне непроживання особи від 20.07.2022 відповідач ОСОБА_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає за адресою реєстрації з 2020 року, що відповідачем спростовано в ході судового розгляду не було (а.с. 11).
За таких обставин, здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, з урахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт непроживання відповідача за місцем реєстрації понад встановлені ст.405 ЦК України строки без поважної причини та відсутності перешкод у цьому, з огляду на що пред`явлений позов є обґрунтованим.
При цьому, суд враховує, що відповідач, продовжуючи бути зареєстрованим у житловому приміщенні, що належить на праві приватної власності позивачу, право власності на нього не набуває і фактично створює позивачу перешкоди вільно ним володіти.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню повністю.
Керуючись ст.ст.263-265, 273-275, 280-282, 352-354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач:ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих