Справа № 344/9772/22
Провадження № 2/344/628/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

21 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Дементьєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства Івано-Франківське садівницьке товариство ЗА МИР про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Садівничого товариства Івано-Франківське садівницьке товариство ЗА МИР про зобов`язання вчинити дії, мотивуючи тим, що він є учасником СТ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЕ САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО "ЗА МИР" та володіє земельними ділянками № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , розташованими на території СТ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЕ САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО "ЗА МИР" в м. Івано-Франківську, та відповідно до вимог закону здійснює сплату членських внесків садівничого товариства. Для проведення звірки розрахунків він звертався до садівничого товариства з вимогою надати довідку про стан заборгованості, однак таку інформацію йому не надали. Відтак, запитом №1/07/22 від 20.07.2022р. адвокат Сікомас С.В., діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до відповідача СТ "ІВАНО ФРАНКІВСЬКЕ САЛІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО "ЗА МИР" щодо надання інформації про стан заборгованості позивача ОСОБА_1 за користування ним вказаними земельними ділянки. Однак, станом на 05.08.2022р. жодної відповіді чи повідомлення СТ "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЕ САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО "ЗА МИР" на адвокатський запит не надано. Таким чином, директор садівничого товариства не надав представнику позивача відповідної інформації шляхом надання довідки про стан заборгованості за користування земельними ділянками, що порушує право позивача на вільне одержання, використання зберігання інформації про діяльність садівничого товариства, яка необхідна позивачу для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів учасника товариства. Просив зобов`язати "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЕ САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО "ЗА МИР" надати інформацію про наявність чи відсутність заборгованості ОСОБА_1 по членських внесках САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «IBAHO- ФРАНКІВСЬКЕ САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО «ЗА МИР» за земельні ділянки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 .

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є членом садового товариства "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЕ САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО "ЗА МИР" та володіє земельними ділянки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , розташованими на території СТ "ВАНО-ФРАНКІВСЬКЕ САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО "ЗА МИР" в м. Івано-Франківську, що підтверджується посвідченням садовода в сад №1 на садову ділянку (а.с.3).

ОСОБА_2 є адвокатом на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю за № 485 від 28 лютого 2004 року.

Громадянин ОСОБА_1 уклав договір правової допомоги з адвокатом Сікомас С.В., що підтверджується ордером на надання правничої (правової) допомоги.

20.07.2022 року адвокат Сікомас С.В. звернувся до СТ "ВАНО-ФРАНКІВСЬКЕ САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО "ЗА МИР" з адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію про наявність чи відсутність заборгованості ОСОБА_1 по членських внесках СТ Івано-Франківське садівницьке товариство ЗА МИР за земельні ділянки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (а.с.4).

Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб) та збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою.

Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських обєднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Ордер, встановленої форми, є обовязковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобовязані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Даний запит відповідачем отримано 23.07.2022 року, однак як зазначає позивач, відповіді він так і не отримав (а.с.5).

Правовідносини, що виникли між сторонами справи регулюються Конституцією України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-//І.

У відповідності до пп. 1, пп. 2 п. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 2 зазначеного Закону закріплено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Відповідно до ст. 20 зазначеного закону, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: 1) звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); 2) представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; 3) ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом; 4) складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку; 5) доповідати клопотання та скарги на прийомі в посадових і службових осіб та відповідно до закону одержувати від них письмові мотивовані відповіді на ці клопотання і скарги; 6) бути присутнім під час розгляду своїх клопотань і скарг на засіданнях колегіальних органів та давати пояснення щодо суті клопотань і скарг; 7) збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою; 8) застосовувати технічні засоби, у тому числі для копіювання матеріалів справи, в якій адвокат здійснює захист, представництво або надає інші види правової допомоги, фіксувати процесуальні дії, в яких він бере участь, а також хід судового засідання в порядку, передбаченому законом; 9) посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів; 10) одержувати письмові висновки фахівців, експертів з питань, що потребують спеціальних знань; 11) користуватися іншими правами, передбаченими цим Законом та іншими законами.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит-письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування,громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Абзацом 1 ч. 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Згідно зі ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Статтею 20 вказаного Закону визначені права адвоката, серед яких мається право на звернення з адвокатським запитом.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право людини і громадянина на судовий захист. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 3 ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» унормовано, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інших обставин,які маютьзначення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами :письмовими,речовими іелектронними доказами; висновкамиекспертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування .Предметом доказуванняє обставини,що підтверджуютьзаявлені вимогичи запереченняабо маютьінше значеннядля розглядусправи іпідлягають встановленнюпри ухваленнісудового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предметадоказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»,під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 2ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 6, 13, 76-81, 263-265, 280-289, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Садівничого товариства Івано-Франківське садівницьке товариство ЗА МИР про зобов`язання вчинити дії - задоволити.

Зобов`язати "ІВАНО-ФРАНКІВСЬКЕ САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО "ЗА МИР" надати інформацію про наявність чи відсутність заборгованості ОСОБА_1 по членських внесках САДІВНИЧОГО ТОВАРИСТВА «IBAHO- ФРАНКІВСЬКЕ САДІВНИЦЬКЕ ТОВАРИСТВО «ЗА МИР» за земельні ділянки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 06.03.2023 року.

Суддя Пастернак І.А.