Справа № 203/3087/16-ц
Провадження № 6/0203/11/2023
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О. В.,

при секретарі Погрібному О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі у провадженні № 6/0203/11/2023 заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для їх пред`явлення до примусового виконання у цивільній справі № 203/3087/16-ц,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 203/3087/16-ц на виконання заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2016 року відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення з останнього на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 05 червня 2009 року загальним розміром 22 275,38 грн., просить суд поновити строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання, посилаючись на те, що під час підготовки виконавчого документу для направлення до органів ДВС було встановлено, що виконавчий лист втрачено при пересилці та його пошуки не призвели до позитивного результату. Враховуючи викладене, а також те, що виконавчий лист на виконанні і органах ДВС не перебуває, АТ КБ «ПриватБанк» вважає поважними причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року заяву прийнято до розгляду.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явилися, представник заявника у поданій заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, інші учасники справи причин неявки суду не повідомили та про відкладення розгляду не клопотали, відтак, суд у відповідності з вимогами ст. 442 ЦПК України вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд також вважає за можливе здійснити розгляд справи без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши клопотання, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Судом встановлено, що заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 31 жовтня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено; стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 05 червня 2009 року загальним розміром 22 275,38 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 9 174,82 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 11 563,64 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн., штраф (фіксована частина) 1 036,92 грн. штраф (процентна складова). Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 11 листопада 2016 року (а.с. 52-53).

На виконання вказаного рішення 08 червня 2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська уповноваженому представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, а також судового збору у цивільній справі № 203/3087/16-ц (провадження № 2/0203/1115/2016) (а.с. 56).

З доданої заявником відповіді начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за вих. № 17-5-34/22874 від 07 серпня 2020 року на заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчий лист № 203/3087/16-ц від 31 жовтня 2016 року про стягнення заборгованості у розмірі 22 275,38 грн. з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 )на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» до відділу не надходив та на виконанні не перебуває (а.с. 75).

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Пунктом 1 частини 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час розгляду даної заяви) передбачено, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. Такі самі вимоги передбачав пункт 1 ч.1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час видачі виконавчого листа.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання 27 лютого 2023 року, після спливу майже 4 років пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заявником в заяві не наведено поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, зокрема до заяви не додано жодних доказів того, що під час пересилання виконавчого документу останній дійсно було втрачено, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання неповажні.

За таких обставин, приймаючи до уваги тривалість зволікання з пред?явленням виконавчого листа до виконання, суд приходить до висновку про недоведеність належними, допустимими та достатніми доказами жодної поважної причини для поновлення пропущеного щонайменше на п`ять років строку, пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, а наведені заявником в заяві причини суд визнає неповажними, у зв`язку з чим за ст. 433 ЦПК України підстави для поновлення такого строку відсутні.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, оскільки судом не встановлено згідно ст. 433 ЦПК України поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання у даній справі і строк для пред`явлення виконавчого листа сплив, то підстави для видачі дублікату вказаного виконавчого документу згідно вимог п.17.4 Перехідних положень ЦПК України відсутні, а тому в задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» належить відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 260, 261, 353, 433 п.17.4 Перехідних положень ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до примусового виконання у цивільній справі № 203/3087/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складений 06.03.2023.

Суддя О.В. Колесніченко