Провадження 2/127/3412/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2023 року
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.
позов зареєстрований судом 16.11.2022 року і мотивований тим, що 22.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 1950114, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
На підставі договору позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору (п.2.1 договору позики).
Згідно умов договору позики від 22.03.2021 року № 1950114, Товариство надало відповідачу короткострокову позику в сумі 6 500 до 06.04.2021 року зі сплатою процентів за користування.
Згідно розрахунку орієнтовної вартості строкової позики, загальна вартість позики складає 7 567,14 грн.
Відповідач використав позичені грошові кошти, однак, умов договору від 22.03.2021 року не виконав і не погасив борг.
11.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 11-08/2021, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами, що були укладені між ТОВ «Маніфою», в тому числі до ОСОБА_1 .
Відповідно до реєстру боржників від 11.08.2021 року до Договору факторингу № 11-08/2021 року від 11.08.2021 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 098, 00 грн., з яких: 5 162,64 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 685,36 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 3 250,00 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику.
Про відступлення права вимоги відповідач був повідомлений, однак, заборгованість не погасив.
Кредит наданий у безготівковій формі, в гривні на платіжну картку, реквізити якої вказані позичальником у п. 7 кредитного договору.
Підписавши договір, відповідач підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Відповідач підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Кредитні кошти були направлені відповідачу в безготівковій формі на рахунок вказаної банківської картки.
Відповідач використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і не погасив борг.
08.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» був укладений договір факторингу № 08122021 від 08.12.2021 року, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами, що були укладені між ТОВ «Гоуфінгоу» та фізичними особами, в тому числі до боржника ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 08122021 від 08.12.2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до відповідача на суму 7 150 грн., з яких: 2 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5 150 грн. - заборгованість за відсотками.
Про відступлення права вимоги відповідач був повідомлений, однак, заборгованість не погасив.
Згідно умов договору Товариство надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 2 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 16 днів, до 04.04.2021 року, зі сплатою за користування кредитом 365,0 % річних від суми кредиту в розрахунку 1 % на добу у разі вчасного погашення. Тип процентної ставки - фіксована.
Кредитні кошти були направлені відповідачу в безготівковій формі на рахунок вказаної банківської картки.
Відповідач використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і не погасив борг.
29.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» був укладений договір факторингу № 29102021, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами, що були укладені між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та фізичними особами, в тому числі до боржника ОСОБА_1 .
Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 29102021 від 29.10.2021 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 4 550, 00 грн., з яких: 2 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 550 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Про відступлення права вимоги відповідач був повідомлений, однак, заборгованість не погасив.
На підставі ст.ст. 638, 526, 530, 611, 625, 629, 638 ЦК України ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з відповідача заборгованість:
-за договором позики від 22.03.2021 року № 1950114 в загальній сумі 15 098, 00 грн.;
Представники позивача - Стадник Н.С., Дяченко А.В. в судове засідання не з`явились, надіслали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечили.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 22.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 1950114, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, містить реквізити та підписи сторін.
Позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору (п.2.1 договору позики).
Відповідно до п.п. 2.6 договору позики, позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованих позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті на веб-Сайті Товариства протягом 3 робочих днів з дати підписання договору.
Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про захист персональних даних» (п.п. 8.3.3 п. 8 Договору позики).
Згідно п. 8.1, усі електронні документи, підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором, мають таку ж юридичну силу, як і власноруч підписані документи в паперовій формі та породжують права та обов`язки для сторін.
Згідно п.п. 8.3.5, 8.3.6 договору, відповідач підтвердив, що вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Маніфою», що є невід`ємною частиною договору, а також вивчив та повністю погоджується з умовами цього договору позики.
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Згідно умов договору позики від 22.03.2021 року № 1950114, Товариство надало відповідачу короткострокову позику в сумі 6 500 до 06.04.2021 року зі сплатою процентів за користування. Позичені кошти були направлені позичальнику в безготівковій формі на рахунок вказаної банківської картки.
Згідно розрахунку орієнтовної вартості строкової позики, загальна вартість позики складає 7 567, 14 грн.
Позичальник зобов`язувався повернути позику та сплатити нараховані проценти та виконати інші зобов`язання, визначені договором та/або чинним законодавством України (п.4.3.2).
Відповідач використав позичені грошові кошти, однак, умов договору від 22.03.2021 року не виконав і не погасив борг.
11.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 11-08/2021, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами, що були укладені між ТОВ «Маніфою» та фізичними особами, в тому числі до боржника ОСОБА_1 .
Сторонами погоджено, що перехід прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до реєстру боржників від 11.08.2021 року до Договору факторингу № 11-08/2021 року від 11.08.2021 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача на суму 15 098, 00 грн., з яких: 5 162,64 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 685,36 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 3 250 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику.
Про відступлення права вимоги відповідач був повідомлений, однак, заборгованість не погасив.
Кредит наданий у безготівковій формі, в гривні на платіжну картку, реквізити якої вказані позичальником у п. 7 кредитного договору. Клієнт підтвердив, що усвідомлює, що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія ЗУ «Про споживче кредитування».
Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Проценти нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту (перерахування коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. (п.п. 2.3 п.2).
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Підписавши договір, відповідач підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Відповідач підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Кредитні кошти були направлені відповідачу в безготівковій формі на рахунок вказаної банківської картки.
Відповідач використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і не погасив борг.
08.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» був укладений договір факторингу № 08122021 від 08.12.2021 року, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами, що були укладені між ТОВ «Гоуфінгоу» та фізичними особами, в тому числі до ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 08122021 від 08.12.2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до відповідача на суму 7 150 грн., з яких: 2 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5 150 грн. - заборгованість за відсотками.
Про відступлення права вимоги відповідач був повідомлений, однак, заборгованість не погасив.
Кредит наданий в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором (п.1.1). Клієнт підтвердив, що усвідомлює, що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія ЗУ «Про споживче кредитування» (п.1.7).
Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Проценти нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту (перерахування коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. (п.п. 2.3 п.2).
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Підписавши договір, відповідач підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Відповідач підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Кредитні кошти були направлені відповідачу в безготівковій формі на рахунок вказаної банківської картки.
Відповідач використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і не погасив борг.
29.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» був укладений договір факторингу № 29102021, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами, що були укладені між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та фізичними особами, в тому числі до ОСОБА_1 .
Сторони погодили, що перехід прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до реєстру боржників від 29.10.2021 року до Договору факторингу № 29102021 від 29.10.2021 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 4 550 грн., з яких: 2 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 550 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Про відступлення права вимоги відповідач був повідомлений, однак, заборгованість не погасив.
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів (ст. 638 ЦК України).
Відповідно до наданих розрахунків заборгованості, які не були оспорені відповідачем, заборгованість ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» становить:
-за договором позики від 22.03.2021 року № 1950114 в сумі 15 098 грн. (дана сума складається з: 5 162,64 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 685,36 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 3 250 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику);
Станом на день розгляду справи заборгованість за кредитними договорами відповідачем не погашена, тому вказані суми підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
- за договором позики від 22.03.2021 року № 1950114 в загальній сумі 15 098 (п`ятнадцять тисяч дев`яносто вісім) грн. 00 коп.;
а також судові витрати в сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Повне судове рішення складене 13 березня 2023 року.

Суддя: