Справа №601/162/23
Провадження № 2/601/174/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Шульгач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Бонюкевич І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_1 на свою користь на її утримання та на утримання їх неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що у шлюбі з відповідачем у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем. На даний час, позивач можливості працювати та доходів не має, оскільки доглядає за малолітньою дитиною. Оскільки, відповідач добровільно коштів на утримання дружини та неповнолітньої дитини не надає, тому просить стягнути з ОСОБА_1 , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи від дня звернення із позовом в суд і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Позивач та її представник адвокат Булава О.П. в судове засідання не з`явилися, однак представник поивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив:

04 листопада 2016 року сторони зареєстрували шлюб, який 21 листопада 2022 року був розірваний, що підтверджується рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2022 року.

У цьому шлюбі в сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.07.2020 року.

Згідно довідки №02-19/519 та довідки №02-19/520 про реєстрацію місця проживання особи від 27.07.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно статті 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Зважаючи на матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, його вік, відсутні відомості про поганий стан здоров`я, матеріальне становище позивачки, вік дитини, суд вважає, що аліменти на утримання дочки слід визначити в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення коштів на утримання дружини, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2, 4, 6 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно ч.1, ч.2 ч.4 ст. 75 СК України дружина,чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на те, що відповідач за віком та станом здоров`я є працездатним, а також те, що відсутні докази того, що відповідач не в змозі сплачувати хоча б незначну суму на утримання дружини, яка виховує його дитину, до досягнення дитиною трьох років, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача такого роду утримання.

Враховуючи вище встановлені обставини, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини підлягає до часткового задоволення та вважає розумним та справедливим стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня звернення із позовом до суду і до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

На підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 23 січня 2023 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 27 березня 2023 року.

Головуючий: