Ухвала

22 березня 2023 року

місто Київ

справа № 677/351/22

провадження № 61-2978ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 04 листопада 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 24 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» про зобов`язання вчинити дії шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення права,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій заявниця, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 04 листопада 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 24 січня 2023 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки на порушення пункту 5 частини другої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заявниця у касаційній скарзі не вказала підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначила пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності її та представника за наявності клопотання про відкладення розгляду справи.

Верховний Суд зауважує, що правила пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України підлягають застосуванню, за умови, що заявник вказує про неповідомлення судом про дату час і місце судового засідання. Такі доводи касаційна скарга не містить.

Також заявник наводить підставу касаційного оскарження судових рішень - пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, а саме недослідження зібраних у справі доказів. Водночас зазначена підстава касаційного оскарження враховується Верховним Судом, у випадку наведення заявником обґрунтованих підстав касаційного оскарження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України. Такі підстави касаційного оскарження судових рішень заявницею не зазначено.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на пункт 3 частини третьої

статті 411 ЦПК України, стверджуючи, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Проте заявниця не обґрунтовує, у задоволенні якого клопотання про витребування, дослідження, огляд доказів або щодо встановлення обставин суд першої та/або апеляційної інстанцій відмовив.

Указані недоліки касаційної скарги унеможливлюють вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Тому заявниці необхідно подати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, із зазначенням обґрунтованих підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для подання уточненої касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 04 листопада 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 24 січня 2023 рокузалишити без руху.

Надати для подання уточненої касаційної скарги десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко