ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3063/22

Провадження № 22-ц/4820/595/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.,

учасники справи: представник апелянта Панькова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 грудня 2022 року (суддя Салоїд Н.М.) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до ПАТ «НАСК«Оранта» про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 12 січня 2021 року в 11 годині 00 хвилин на перехресті нерівнозначних доріг, на 37 км+942 м автодороги Р-48 Кам`янець-Подільський - Сатанів - Війтівці - Білогір`я та 10 км +260 м автодороги Гусятин - Городок сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів - марки «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який рухаючись по другорядній дорозі Т-23-12 Гусятин - Городок зі сторони с. Гусятин Чемеровецького району в напрямку м. Городок в порушення вимог дорожніх знаків 2.2 «проїзд без зупинки заборонено», 2.4 «Кінець головної дороги» не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, не зупинив автомобіль перед дорожньою розміткою 1.12, не впевнився в безпеці проїзду головної дороги, котру проїжджав, не надав переваги в русі автомобілю марки «Jeep Wrangler» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , котрий рухався по головній дорозі Р-48 Кам`янець-Подільський - Сатанів - Війтівці - Білогір`я та допустив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля марки «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 загинула на місці пригоди.

Вироком Чемеровецького районного суду від 22.07.2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

На момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ «НАСК«Оранта».

Позивач ОСОБА_1 є чоловіком загиблої в ДТП ОСОБА_5 та має право на відшкодування моральної шкоди і шкоди у зв`язку з втратою годувальника. Позивачка ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_5 , має право на відшкодування моральної шкоди.

Посилаючись на вищевикладене, позивачі просили суд стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 238 000 грн., з яких страхової виплати у розмірі 216 000 грн. у рахунок відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, та 22 000 грн. - моральна шкода, на користь ОСОБА_2 - 22 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 грудня 2022 року позов задоволено частково: стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 216 000 грн.- у рахунок відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та 14 700 грн. - моральної шкоди, а всього 230 666,00 грн.; стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_2 14666 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди; у задоволені решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь держави судовий збір в сумі 2400 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно з довідками від 20.09.2021 року №159, та від 20.09.2021 року №158, виданими Пироговецьким старостинським округом, ОСОБА_3 постійно проживав у будинку АДРЕСА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка доглядала та утримувала свого непрацездатного чоловіка. На підставі приписів статей 1187, 1200 ЦК України, статей 6, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на користь ОСОБА_1 суд стягнув страхове відшкодування, пов`язане із втратою годувальника, та моральну шкоду. На користь ОСОБА_2 як доньки загиблої стягнув моральну шкоду.

В апеляційній скарзі ПАТ «НАСК «Оранта», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог про відшкодування на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у зв`язку з втратою годувальника, та ухвалити нове рішення у цій частині про відмову у задоволенні таких вимог.

В обґрунтування скарги зазначено, що позивач ОСОБА_1 , стверджуючи, що він перебував на утриманні своєї загиблої дружини, не наводить жодних достовірних доказів на підтвердження того, що дружина надавала йому допомогу та доказів про розмір цієї допомоги. Також до позову не долучено доказів що ця допомога була основним і постійним джерелом засобів до існування для позивача. Відсутні також докази того, що позивач звертався за призначенням пенсії по втраті годувальника до відповідних органів. Позивачем не доведено потребу в матеріальній допомозі, факт перебування на утриманні дружини та надання останньою такої допомоги, що була основним і постійним джерелом існування позивача і мала стабільний характер.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів адвокат Гнідко С.І. не погоджується із доводами апеляційної скарги вважає їх надуманими та такими що спрямовані на ухилення взятих на себе зобов`язань, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні представник апелянта Панькова О.Ю. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник позивачів ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судових повісток.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В частині вирішення позовних вимог про стягнення страхового відшкодування моральної шкоди судове рішення не оскаржено, а тому не є в цій частині предметом апеляційного перегляду.

Судом встановлено, що 12 січня 2021 року в 11 годині 00 хвилин на перехресті нерівнозначних доріг, на 37 км+942 м автодороги Р-48 Кам`янець-Подільський - Сатанів - Війтівці - Білогір`я та 10 км +260 м автодороги Гусятин - Городок сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів - марки «Opel Vectra" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який рухаючись по другорядній дорозі Т-23-12 Гусятин - Городок зі сторони с. Гусятин Чемеровецького району в напрямку м. Городок в порушення вимог дорожніх знаків 2.2 «проїзд без зупинки заборонено», 2.4 «Кінець головної дороги» не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою. Не зупинив автомобіль перед дорожньою розміткою 1.12, не впевнився в безпеці проїзду головної дороги, котру проїжджав, не надав переваги в русі автомобілю марки «Jeep Wrangler» д.н.з. НОМЕР_2 , під коруванням водія ОСОБА_4 , котрий рухався по головній дорозі Р-48 Кам`янець-Подільський - Сатанів - Війтівці - Білогір`я допустив з ним зіткнення.

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля марки «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 загинула на місці пригоди.

Вироком Чемеровецького районного суду від 22.07.2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу марки «Opel Vectra" реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована ПрАТ «НАСК Оранта» згідно полісу № АР/8902568. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 260 000,00 грн.

Згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її матір`ю є ОСОБА_5 , батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.10.1990 року, що підтверджується актовим записом №21 від 07.10.19990 року Пироговецької сільської ради народних депутатів. Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із копії посвідчення № НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, розмір якої у період з листопада 2020 року по січень 2021 року складав по 2100 грн. щомісячно.

Відповідно до довідки №159 від 20.09.2021 року, виданої Пироговецьким старостинським округом, ОСОБА_5 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою від 20.09.2021 року №158, виданої Пироговецьким старостинським округом, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті була зареєстрована та проживала однією сім`єю, доглядала та утримувала непрацездатного чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно виписки з історії хвороби № 2326 відділення новоутворень ОСОБА_1 страждає злоякісним захворюванням стравоходу ІІІ стадії.

Згідно відповіді Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області від 08.10.2021 року №5366/10/22-01-53-08-21 облікові картки платників податків, які померли, закриваються та не підлягають подальшому використанню, а тому довідки про доходи померлої ОСОБА_5 надати не можливо.

В оцінці наявності підстав для відшкодування ПрАТ «СК «Універсальна» шкоди, завданої смертю потерпілого, суд застосовує системний аналіз норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України та СК України.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Зазначена норма права за способом викладення змісту є відсилочною, тобто містить посилання на іншу норму права, а саме статтю 1200 ЦК України та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою.

Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, протягом п`яти років після його смерті.

Відповідно до статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Зазначена стаття СК України не містить визначення, за яких обставин особа може вважатися такою, що потребує матеріальної допомоги.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно виходив із того, що ОСОБА_1 перебував на утримані померлої дружини - ОСОБА_5 , що підтверджується довідками №159 від 20.09.2021 року, від 20.09.2021 року №158 виданими Пироговецьким старостинським округом, він досяг пенсійного віку, є непрацездатною особою, потребує постійної сторонньої допомоги, а тому відповідно до статей 1187, 1200 ЦК України та статей 6, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на його користь підлягає стягненню страхове відшкодування, пов`язане із втратою годувальника.

При цьому суд надав правильну оцінку доказам у контексті з`ясування питання, чи перебував позивач на утриманні ОСОБА_5 на момент її смерті, оскільки відповідно до статті 1200 ЦК України право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які не тільки були на утриманні померлого, а й особи, які мали на день смерті право на одержання від нього утримання.

Наведене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 13 березня 2019 року у справі № 643/207/16-ц, провадження № 61-33638св18; від 06 травня 2020 року у справі № 742/554/19-ц, провадження № 61-20355св19; від 07 жовтня2020 року у справі № 742/637/19-ц, провадження № 61-320св20.

Посилання апелянта на те, що довідка про склад сім`ї за відсутності доказів, що допомога померлого в ДТП була основним і постійним джерелом існування для позивача, не є достатнім доказом перебування позивача на утриманні ОСОБА_5 , безпідставні, так як позивачем у цій справі надано належні та допустимі докази, які підтверджують, що він дійсно знаходився на утриманні своєї дружини, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , і її доходи на день смерті були основним джерелом засобів для його існування. При цьому судом першої інстанції оцінено усі надані докази у сукупності та взаємному зв`язку відповідно до вимог статті 89 ЦПК України.

Отже, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи й правильно застосувавши норми права, дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами як потребу у матеріальній допомозі, передбачену положеннями статті 75 СК України, так і те, що його дружина ОСОБА_5 надавала йому таку допомогу, яка була основним і постійним джерелом його існування.

Інші доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права висновків суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 березня 2023 року.

Судді: Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк