Справа № 493/259/23
Номер провадження 2-о/493/32/23
У Х В А Л А

08 травня 2023 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суду Одеської області у складі:

головуючого-судді Тітової Т.П.

за участю секретаря Сирота О.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балта клопотання заінтересованих осіб про залишення заяви без розгляду та про закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Подільський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Одеської області, ОСОБА_3 , про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2023 року ОСОБА_1 , заінтересована особа: Подільський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Одеської області, звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , якому заявник була опікуном та з яким фактично проживала з 2010 року по квітень 2021 року. У 2020 році ОСОБА_4 почав проходити строкову військову службу у Збройних силах України, а вона з 17.02.2021 року набула статус пенсіонера. Підписавши контракт зі Збройними Силами України, ОСОБА_4 допомагав їй матеріально у зв`язку з невеликим розміром її пенсії. Грошові кошти він надавав їй переважно у готівковій формі. Ці кошти вона витрачала на оплату комунальних послуг, придбання ліків і продуктів харчування, отже фактично вона була на його утриманні.

Заявник також вказувала, що на момент своєї смерті ОСОБА_4 був військовослужбовцем, тому вона має право на отримання допомоги після смерті військовослужбовця. Саме для отримання допомоги їй потрібно в судовому порядку встановити факт перебування на утриманні, оскільки відповідне рішення суду подається разом із заявою до компетентних органів для отримання вказаної допомоги.

07.03.2023 року на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_3 адвоката Кресюна В.А. про залучення її до участі у вказаній справі в якості заінтересованої особи.

Ухвалою суду від 11.04.2023 року було залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_3

15.03.2023 року на адресу суду від Подільського територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшло клопотання, в якому представник просив розглянути справу у їх відсутності, провадження у справі закрити, заперечував проти задоволення вимоги про встановлення факту перебування на утриманні та просив врахувати правову позицію Верховного Суду висловлену у постанові від 15.02.2023 року в справі № 215/7255/20 та від 23.01.2023 року в справі № 214/1309/21.

28.04.2023 року від представника заявника ОСОБА_3 адвоката Кресюна В.А. надійшла заява на адресу суду, в якій він просив заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, розгляд вказаної заяви провести без його участі.

Заявник та її представник в судовому засіданні просили відмовити у клопотаннях заінтересованих осіб, оскільки вказана справа за заявою ОСОБА_1 не підпадає під юрисдикцію адміністративного суду, так як в даному випадку відсутня необхідність оскаржувати дії/бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Просили продовжити розгляд даної справи в окремому провадженні.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заяву свого представника про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Ознайомившись із клопотаннями заінтересованих осіб, заслухавши думку заявника та її представника, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Ч. 7 ст. 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту перебування на утриманні загиблого, є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для отримання допомоги після смерті військовослужбовця, зокрема з метою наступного вирішення питання для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця та нарахування заявнику пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження№ 61-14968св20), від 12 січня 2022 року у справі № 227/2188/21 (провадження № 61-18156св21), від 26 січня 2022 року у справі № 568/310/21 (провадження № 61-16757св21) та від 02 травня 2022 року у справі № 944/2326/21 (провадження № 61-3761ск22).

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданих клопотань встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

З урахуванням спору про право заява ОСОБА_1 має розглядатися у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

Отже, суд приходить до висновку про залишення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду.

Доводи заявника та її представника про те, що при поданні заяви про виплату грошової допомоги у ОСОБА_1 наявне право для отримання вказаної допомоги у безспірному порядку відповідно до чинного законодавства суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Постановою КМУ від 25.12.2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975).

Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку (п. 15 Порядку № 975).

При цьому, спори щодо розміру грошової допомоги та права на її відшкодування між особами, які претендують на такі виплати та органом, який проводить їх нарахування та виплату розглядаються судами в позовному провадженні за загальними правилами.

Аналогічний висновок викладений у постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 295/3547/21 (провадження № 61-10600св21).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 19, 293, 315 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 41 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 16, 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Подільський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Одеської області, ОСОБА_3 , про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

СУДДЯ