Справа № 401/158/23
Провадження № 2/401/421/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря судового засідання Герко Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в місті Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівни, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Назаренко В.В. звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ТОВ «Алекскредит» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 04 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 15470 грн. 00 коп. Про наявність виконавчого напису ОСОБА_1 стало відомо після відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л.

Позивач не погоджується з виконавчим написом, на підставі якого мають відбуватись стягнення, оскільки вважає стягнення з неї за виконавчим написом нотаріуса заборгованості необґрунтованим внаслідок порушення процедури вчинення виконавчого напису, а також з підстав неправомірності вимог стягувача. З виконавчим написом приватного нотаріуса Колейчик В.В. № 6282 від 04.04.2020 року позивач ознайомилась з матеріалів виконавчого провадження № 61793783. Зазначеного у виконавчому написі нотаріуса кредитного договору позивач не укладала, коштів не отримувала, суми боргу, зазначеної у виконавчому листі до стягнення, не визнає. Жодних вимог від відповідача ОСОБА_1 не отримувала. Позивач звертає увагу, що кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був підписаний та посвідчений нотаріально, тому позивач звертається до суду за захистом своїх прав, оскільки виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок є неправомірним провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з неї заборгованості. (а.с.1-3)

Ухвалою від 17 січня 2023 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, призначено судове засідання. (а.с. 11-12)

15 лютого 2023 року від представника відповідача ТОВ «Алекскредит» директора А.В.Попудренко засобами електронного зв`язку на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, яким він заперечує проти позовних вимог та просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, оскільки всі вчинені відповідачем дії буди здійснені у відповідності до положень чинного законодавства України при зверненні до приватного нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису відповідачем було надано оригінал договору про надання кредиту, укладений між позивачем і відповідачем, і засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, заперечує проти розміру витрат на правову допомогу з огляду на те, що вказаний розрахунок не є співмірний з предметом спору, а також не підтверджений належними та допустимими доказами. (а.с.25-32)

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача просив суд про вести розгляд справи без його та позивача участі проти заочного розгляду справи не заперечував. (а.с.3)

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до суду не з`явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином, розгляд справи просив проводити за відсутності представника відповідача. (а.с.32).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович до суду не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судових повісток. (а.с.22,40).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомила, заперечень чи клопотань від третьої особи до суду не надходило. (а.с.16,39)

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

04 квітня 2020 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6282, про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором 2382476 від 10 червня 2019 року, укладеним з ТОВ «Алекскредит» за період з 10 серпня 2019 року по 31 січня 2020 року на суму 14070,00 грн. За вчинення даного виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати зі стягувача в розмірі 1400,00 грн., які підлягають стягнення з боржника н користь стягувача.(а.с.5)

Постановою державного виконавця Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мацко Н.М. від 05 серпня 2022 року відкрито виконавче провадження № 69561761 з виконання виконавчого напису № 32618, виданого 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Солонець Т.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» боргу у сумі 13602,00 грн. (а.с.10)

Вирішуючи спір по суті, суд враховує таке.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1. даної глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються:

оригінал кредитного договору;

засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Вищезазначений пункт до постанови КМУ від 29.06.99 № 1172 було додано на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 визнав незаконною та нечинною постанову Кабміну № 662 в частині, зокрема, "пункт 2 Змін, зокрема текст «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості", яке було залишено в силі Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

З наявних у матеріалах справи письмових доказів не вбачається, що ТОВ «Алекскредит», звертаючись до нотаріуса, було надано всіх необхідних документів які підтверджують безспірність заборгованості, та підтверджень того, що ТОВ «Алекскредит» було направлено на адресу позивача листа з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань.

Крім того, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус Колейчик В.В. не врахував, що станом на 04 квітня 2020 року Постановою КМУ №662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів,за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, які не посвідчені нотаріально. Вказані обставини підтверджуються постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року.

За таких обставин, визначена відповідачем заборгованість не може вважатися безспірною.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, позивачем подано клопотання про стягнення з відповідача 4000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 1073,60 грн. судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду з даним позовом.

Визначаючи розмір понесених витрат суд виходить з наступного.

Згідно детального опису робіт, виконаних за договором №1 від 04.01.2023 року про надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Назаренком Владиславом Васильовичем, загальна вартість гонорару за складання та подачу позовної заяви про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича № 6282 від 04.04.2020 року таким, що не підлягає виконанню, визначена у розмірі 4000 грн., з розрахунку 8 годин проведеної адвокатом роботи вартістю 500 грн./ за годину. (а.с.7)

З копії квитанції №2 від 04 січня 2023 року до прибуткового касового ордера встановлено, що адвокатом В.В.Назаренком прийнято від ОСОБА_1 грошові кошти на суму 4000 грн. 00 коп. на підставі договору № 1 про надання правової допомоги від 04.01.2023 року.(а.с.8)

Представник відповідача заперечує щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зазначаючи, що справа не є складною, відноситься до категорії малозначних, обставини справи не потребують додаткового з`ясування, а отже сума судових витрат позивачем не є доведеною. Вказує, що заявлені витрати на правничу допомогу є неспівмірними з ціною позову та є вагомо завищеними. (а.с. 28-32)

Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до абз.5 п.3.1 та п.3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року (Справа N 1-23/2009) конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість. Серед функцій такого права у суспільстві слід окремо виділити превентивну, яка не тільки сприяє правомірному здійсненню особою своїх прав і свобод, а й, насамперед, спрямована на попередження можливих порушень чи незаконних обмежень прав і свобод людини і громадянина з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 01.08.2019 у справі №915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у даній справі.

Разом з тим, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час (адвокат не приймав участь у судових засіданнях), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 1000 гривень в еквіваленті двох годин оплачуваного робочого часу адвоката.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, ст. ст. 133, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівни, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович, - задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича №6282 від 04 квітня 2020 року про стягнення заборгованості у сумі 15470 грн. 00 коп. з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» таким, що не підлягає виконанню.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» на користь ОСОБА_1 1000 гривень 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Решту понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу віднести на її рахунок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги в порядку ст.ст. 351-356, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», , юридична адреса: вул. Якова Самарського, 12а, м. Дніпро;

Треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимир Вікторович, вул. Грушевського, буд. 15, оф. 6, м. Бровари, Київська область;

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, вул. Раїси Окіпної, 4А, офіс 71А, м. Київ.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.Л.Волошина