Справа № 143/228/23
УХВАЛА

Іменем України

15.03.2023 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Бойко А. В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері похилого віку, -

Встановив:

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2023 року суддю Бойка А. В. було визначено головуючим суддею в цивільній справі № 143/228/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері похилого віку.

14.03.2023 року головуючий суддя Бойко А. В. до відкриття провадження у справі подав заяву про самовідвід з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Самовідвід обґрунтований тим, що відповідач по справі ОСОБА_2 є суддею у відставці Погребищенського районного суду Вінницької області з яким суддя Бойко А. В. певний період працював разом.

На переконання судді дані обставини унеможливлюють його участь у розгляді цієї справи, у зв`язку з чим для уникнення сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості судді заявлено про самовідвід.

За змістом п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) , якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

В ч.1 ст.40 ЦПК України унормовано, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України Про судоустрій і статус суддів кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

Частиною 1 ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі Білуха проти України та рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1998 року у справі Ветштайн проти Швейцарії зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості в результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Статтею 2 Закону України 23.02.2006 року №3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Принципи об`єктивності визначені у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З огляду на ту обставину, що ОСОБА_2 є суддею у відставці Погребищенського районного суду Вінницької області, а також для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, виключення будь-яких сумнівів щодо дотримання судом принципів законності, суддя вважає, що подана заява про самовідвід є вмотивованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 260 ЦПК України, суд, -

У хвалив:

Заяву про самовідвід судді Бойка Антона Віталійовича в цивільній справі № 143/228/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері похилого віку задовольнити.

Справу передати до канцелярії Погребищенського районного суду Вінницької області для здійснення розподілу між суддями в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя