Справа №949/515/23
У Х В А Л А

09 травня 2023 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради Рівненської області по поновлення строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Дубровицької міської ради Рівненської області та просить визнати поважними причини пропуску строку прийняття спадщини його діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті його діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, було встановлено, що позовну заяву подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства.

Відкриття провадження по справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

За змістом ст. 185 ЦПК України у випадку встановлення суддею невідповідності поданої позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, він постановляє ухвалу про залишення такої заяви без руху, яка з огляду на засади обов`язковості судових рішень є обов`язковою для позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, наслідки, пов`язані з невиконанням вимог такої ухвали суду, несе сторона позивача.

Отже, ухвалою суду від 22 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху та наданий судом строк для усунення вказаних в ній недоліків тривалістю десять днів від дня вручення копії цієї ухвали.

Так, підставою залишення позовної заяви без руху послугувала її невідповідність вимогам п.п. 5, 6 ст. 3 ст. 175 ЦПК України, згідно яких позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Зокрема, у вказаній ухвалі суду роз`яснено, що уУ відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" роз`яснено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

За змістом п. 24 вказаної вище Постанови особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Зважаючи на вимоги законодавства, суддею в ухвалі про залишення позовної заяви без руху було зауважено, що позивачем не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору, а саме звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заведення на підставі такої заяви спадкової справи та обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Водночас, суддею акцентовано увагу на той факт, що право звернення до суду за правилами позовного провадження з метою захисту порушеного права на спадщину настає в спадкоємця тільки у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

При цьому, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Отже, з позовної заяви та поданих до неї документів суддею не встановлено спору про право на спадкування, оскільки відмова нотаріуса в оформленні позивачу права на спадщину відсутня.

Тому зроблено висновок про те, що позивачем не зроблено усіх необхідних дій, які передбачені законом для отримання свідоцтва, у зв`язку з чим звернення до суду з даним позовом є передчасним.

Вказана вище ухвала суду про залишення позовної заяви без руху направлялася на поштову адресу позивача, яка вказана останнім у позовній заяві.

Однак, поштове відправлення повернулося на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується прикріпленою до конверта довідкою Укрпошти про причини повернення/досилання.

Втім, на виконання вказаної ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачем на адресу суду надіслано заяву про усунення недоліків, яка зареєстрована в суді 10 квітня 2023 року за Вх №1744.

Згідно довідки №7 від 08 травня 2023 року, суддя Отупор К.М. з 10 квітня по 05 травня 2023 року перебувала у щорічній основній відпустці (наказ від 07 квітня 2023 року №7-Від).

Так, у заяві про усунення недоліків позивач зазначає, що 05 квітня 2023 року приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Овдіюк Д.І. надано письмовий лист №72/01-16, згідно з яким йому відмовлено в оформленні спадкового майна його діда ОСОБА_2 з огляду на необхідність подання рішення суду для поновлення строку на звернення із заявою про прийняття спадщини.

Позивачем до вказаної заяви додано зазначений лист нотаріуса та копію витягу із спадкового реєстру.

Однак, у листі №72/01-16, крім іншого, нотаріусом чітко роз`яснено позивачу, що спадкоємцю, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, необхідно подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При цьому, позивачем, як спадкоємцем п`ятої черги за законом, нотаріусу заяву про прийняття спадщини не подано, а також не пред`явлені докази про постійне проживання (реєстрацію) разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини за однією адресою.

З огляду на вказане та зважаючи на норми законодавства, варто наголосити позивачу, що доказами вжиття заходів досудового врегулювання спору по справах в порядку спадкування, є саме звернення спадкоємця до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заведення на підставі такої заяви спадкової справи та в разі пропуску строку для прийняття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, поданий позивачем лист приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Овдіюк Д.І. №72/01-16 та копія витягу із спадкового реєстру, який підтверджує відсутність спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 , не можуть бути документами, які підтверджують дотримання позивачем заходів досудового врегулювання спору.

Тому, суд вважає за необхідне вказати, що незважаючи на подання позивачем заяви про виправлення недоліків, позовна заява і надалі залишається такою, недоліки якої залишаються неусуненими.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 року та "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007 року. У вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням національним законодавством, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд

Отже, повернення позовної заяви у разі не усунення у встановлений судом процесуальний строк недоліків позовної заяви не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд та доступ до правосуддя.

Разом з тим, суд вважає за доцільне звернути увагу позивачів на приписи ч. 7 ст. 185 ЦПК України, відповідно до яких повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, що у даному випадку свідчить про відсутність перешкод у доступі до правосуддя.

Керуючись ст.ст. 185, 352, 354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради Рівненської області по поновлення строку для прийняття спадщини вважати неподаною та разом з доданими до неї документами повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Отупор К.М.