Справа № 331/4575/22
Провадження № 2/331/372/2023
06 березня 2023 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді: Жукової О.Є.
за участю секретаря : Мироненко О.В.
розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за позовом адвоката Писаренко Сергія Юрійовича в інтерсах ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,
Адвокат Писаренко С.Ю. в інтерсах ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив розірвати договір, укладений 06.07.2020 між позивачем та ФОП ОСОБА_2 , стягнути з відповідача на її користь 34 450,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 06.07.2020 позивач ОСОБА_1 уклала договір з відповідачем ФОП ОСОБА_2 .
Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 є Замовником, споживачем послуг ФОП ОСОБА_2 , а вона відповідно є Виконавцем.
Так за п. 1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується доставити виготовлені (під замовлення, по індивідуальним розмірам та індивідуальної конфігурації) дерево-метелопластикові конструкції (вікна, балкони, лоджії, двері) по розцінкам Виконавця.
За п. 1.3. Договору, Замовник зобов`язується оплатити та прийняти готові вироби згідно умовам цього Договору.
Відповідно до п. 3.1. Договору, при укладенні договору замовник зобов`язується підписати лист заміру, який є невід`ємною частиною договору та свідчить про підтвердження замовлення.
Згідно п. 3.2. Договору, після підписання Замовником листа заміру та внесенню задатку,замовлення вступає в силу та не підлягає зміні замовлення.Так і поверненню задатку за виріб.
Відповідно до пункту 3.4. Договору, Виконавець зобов`язався доставити виготовлені вироби протягом 65 робочих днів, а відповідно до п. 3.8. також здійснити їх монтаж.
13.10.2020 ОСОБА_1 оплатила додатково 4950,00 грн., що підтверджується товарним чеком ФОП ОСОБА_2 від 13.10.2020.
Також при укладенні Договору ОСОБА_1 було підписано Лист виміру на металопластиковий виріб від 06.07.2020.
Відповідно до вказаного Листа виміру виріб складається з двох блоків. Великий (фронтальний) блок з чотирьох секцій (вікон) загальною довжиною 3200 мм та висотою 1680 мм з можливістю відкривання внутрішніх секцій (вікон) (відповідно до зроблених замірниками креслень). Менший (боковий) блок складається з двох секцій (вікон) загальною довжиною 1020 мм та висотою 1680 мм з можливістю відкривання правої секції (вікна).
01.12.2020 працівниками Виконавця (конкретні імена та прізвища ОСОБА_1 невідомі) на її домашню адресу: АДРЕСА_1 , було доставлено та змонтовано цей виріб.
Під час монтажу на балконі квартири ОСОБА_1 відразу звернула увагу, що виготовлений виріб є значно меншим за попередньо погоджені з замовником розміри.
На вказані обставини ОСОБА_1 неодноразово звертала увагу працівників Виконавця, проте вони говорили, що таким виріб виготовлено та ніхто його переробляти не буде.
Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 , що це неналежне виконання умов договору, вони здійснили монтаж виробу, підмостивши знизу та збоку рами додаткові дошки (бруси) з дерева та задувши великі щілини (монтажні зазори), що залишились між дошками та бетонними частинами конструкцій будинку великою кількістю будівельної монтажної піни.
04.12.2020 ОСОБА_1 звернулась до ФОП ОСОБА_2 з письмовою заявою де вказала, що конструкція (рама) не підходить до балкону: коротка по висоті, не посаджена на залізний каркас, козирок не рідний. Вимагала поставити раму по листу виміру. Лист було прийнято під підпис, проте відповіді не надано, заходів по усуненню недоліків не вжито.
11.12.2020 ОСОБА_1 звернулась повторно до ФОП ОСОБА_2 з письмовою заявою де зазначила, що рама не відповідає листу виміру. Вимагала виготовити раму по листу виміру. Лист було прийнято під підпис, проте заходів по заміні виробу знову не вжито, відповіді не надано, через що позивач звернулася до суду з вказаним позовом.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2023 року провадження по справі відкрите, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Закон України «Про захист прав споживачів», із наступними змінами і доповненнями, регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Згідно ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги /п.3/, а споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.22).
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результатів замовникові.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
В силу вимог п. 4. ч. 1 ст. 708 ЦК України, у разі якщо протягом встановленого гарантійного строку споживач виявив істотні недоліки товару (виріб іншого розміру, який неможливо встановити та використовувати за призначенням без порушення державних національних стандартів), які виникли з вини продавця (виробника) товару споживач має право за своїм вибором у тому числі - відмовитися від договору та вимагати повернення сплаченої за товар ціни.
Також, відповідно до ч. 1, 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми в розумний строк лише у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.
На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України.
За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом
Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Міжнародними актами, зокрема, Резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» констатовано, що споживачі здебільшого знаходяться в нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти, купівельної спроможності та виходячи з важливості сприяння справедливому, рівноправному та усталеному економічному і соціальному розвитку, сформульовано керівні принципи для захисту інтересів споживачів, серед яких визначено сприяння у боротьбі зі шкідливою діловою практикою підприємств, яка негативно відбивається на споживачах.
Хартією захисту споживачів, ухваленою 25 сесією консультативної асамблеї Европейського союзу у 1973 році за № 543, передбачено, що надання товарів чи послуг не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, оскільки споживачу під час укладення договору об`єктивно бракує знань для здійснення правильного вибору послуг із запропонованих на ринку та оцінки укладеного договору.
Відповідно до ч.14 ст.8 ЗУ "Про захист прав споживачів" та пп.4 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" саме на продавця, виготівника (підприємство, яке виконує їх функції) покладено обов`язок довести, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування ним або його зберігання.
Отже, міжнародними правовими актами, які є частиною національного законодавства України, передбачено, що споживач перебуває у нерівних умовах порівняно із виконавцем послуг, а тому саме на відповідача покладено обов`язок по доведенню факту належного виконання ним взятих на себе зобов`язань та по спростування вимог споживача, висунутих у претензії.
Судом встановлено, що 06.07.2020 позивач ОСОБА_1 уклала договір з відповідачем ФОП ОСОБА_2 .
Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 є Замовником, споживачем послуг ФОП ОСОБА_2 , а вона відповідно є Виконавцем.
Так за п. 1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується доставити виготовлені (під замовлення, по індивідуальним розмірам та індивідуальної конфігурації) дерево-метелопластикові конструкції (вікна, балкони, лоджії, двері) по розцінкам Виконавця.
За п. 1.3. Договору, Замовник зобов`язується оплатити та прийняти готові вироби згідно умовам цього Договору.
Відповідно до п. 3.1. Договору, при укладенні договору замовник зобов`язується підписати лист заміру, який є невід`ємною частиною договору та свідчить про підтвердження замовлення.
Згідно п. 3.2. Договору, після підписання Замовником листа заміру та внесенню задатку,замовлення вступає в силу та не підлягає зміні замовлення.Так і поверненню задатку за виріб.
Відповідно до пункту 3.4. Договору, Виконавець зобов`язався доставити виготовлені вироби протягом 65 робочих днів, а відповідно до п. 3.8. також здійснити їх монтаж.
13.10.2020 ОСОБА_1 оплатила додатково 4950,00 грн., що підтверджується товарним чеком ФОП ОСОБА_2 від 13.10.2020.
Також при укладенні Договору ОСОБА_1 було підписано Лист виміру на металопластиковий виріб від 06.07.2020.
Відповідно до вказаного Листа виміру виріб складається з двох блоків. Великий (фронтальний) блок з чотирьох секцій (вікон) загальною довжиною 3200 мм та висотою 1680 мм з можливістю відкривання внутрішніх секцій (вікон) (відповідно до зроблених замірниками креслень). Менший (боковий) блок складається з двох секцій (вікон) загальною довжиною 1020 мм та висотою 1680 мм з можливістю відкривання правої секції (вікна).
04.12.2020 ОСОБА_1 звернулась до ФОП ОСОБА_2 з письмовою заявою де вказала, що конструкція (рама) не підходить до балкону: коротка по висоті, не посаджена на залізний каркас, козирок не рідний. Вимагала поставити раму по листу виміру. Лист було прийнято під підпис, проте відповіді не надано, заходів по усуненню недоліків не вжито.
11.12.2020 ОСОБА_1 звернулась повторно до ФОП ОСОБА_2 з письмовою заявою де зазначила, що рама не відповідає листу виміру. Вимагала виготовити раму по листу виміру. Лист було прийнято під підпис, проте заходів по заміні виробу знову не вжито, відповіді не надано.
Також, ОСОБА_1 неодноразово зверталась з цим питанням до правоохоронних органів, проте ними було вказано, що ці правовідносини містять ознаки цивільно-правових та рекомендували звернутися до суду , що підтверджено копіями листів відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 11.01.2021 за вих. № 263/42/04-2021, від 19.04.2021 за вих. № 4110/42/04-2021, від 08.09.2021 за вих. № 9742/42/01-2021.
08.11.2022 ОСОБА_1 , адвокатом Писаренко С.Ю., за участю гр. ОСОБА_3 було складено акт. Відповідно до вказаного акту за адресою: АДРЕСА_1 , зазначені особи провели огляд та вимірювання балконної зовнішньої віконної рами та встановили наступне: балконна рама складається з двох блоків - фронтальний (з чотирьох секції) та бокової (з двох секції), що розміщена з правої сторони перпендикулярно до фронтальної. Рама виготовлена з матеріалів- скло та дерево. При порівнянні з Листом виміру на металопластиковий виріб від 06.07.2020 встановлена невідповідність розмірів виготовленого виробу. Висота фронтального блоку 1600 мм (на 80 мм менша проектної), довжина - 3010 мм (на 190 мм менша). Висота бокового блоку - 1600 мм (на 80 мм менша), довжина - 900 мм (на 120 мм менша). Знизу рами зроблені проставки з окремих брусів дерева (висотою від 40 до 80 мм), не передбачені проектом. Товщина монтажної піни є значною (40-60 мм). Друге зліва вікно на фронтальному блоці не вдалося відкрити з застосуванням звичайних зусиль. Під час вимірювання застосовувалась фотозйомка та відеозйомка.
Відповідач до суду не з`явився, правом на подачу відзиву не скористався, жодних доказів на спростування доводів позивача не надав.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав в повному обсязі, істотно порушив умови договору, допустив порушення Закону України „Про захист прав споживачів" , через що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.
Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача витрати зі сплати судового збору за вимогу немайнового та вимогу майнового характеру в сумі 1984,80 гривень ( 992,40 Х 2).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 611, 629, 1049,1050 ЦК України, ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279 ЦПК України, суд
Позовну заяву адвоката Писаренко Сергія Юрійовича в інтерсах ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів- задовольнити.
Розірвати договір, укладений 06.07.2020 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (місце знаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце знаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 34 450,00 гривень.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (місце знаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1984,80 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Повний текст судового рішення складений 06 березня 2023 року.

Суддя: