Справа № 355/1419/22
Провадження № 2/355/222/23
У Х В А Л А

про направлення справи за пісудністю

02 березня 2023 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Чальцевої Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ющенко Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка цивільну справу 355/1419/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, в якій просить: позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів задовольнити; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття з постійним проведенням індексації зазначених аліментних виплат. Припинити нарахування та стягнення аліментів на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24.01.2020 року у справі № 755/15518/19 з моменту набрання рішенням Баришівського районного суду Київської області законної сили. Рішення суду про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 - допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою від 06.01.2023 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 26.01.2023 року.

23.01.2023 року від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів повному обсязі, а також в своєму клопотанні поданому разом із відзивом просить направити справу за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва, оскільки позивачка не проживає за зазначеною в позові адресою, а саме в АДРЕСА_1 . Місцем реєстрації позивачки є АДРЕСА_2 , що за територіальною підсудністю відноситься до Дніпровського районного суду м. Києва.

Вивчивши позовну заяву, додані до неї матеріали, відповіді, надані на запити суду, суд вважає, що позовна заява подана з порушенням правил підсудності і підлягає передачі на розгляд іншому суду, виходячи з наступного.

За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.28ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Таким чином, враховуючи, встановлений ч. 1 ст.28ЦПК України вичерпний перелік позовів, які можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача на його вибір, такий не розповсюджуються на позови про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, відтак позовна заява має пред`являтись до суду за правилами, визначеними статтею 27 ЦПК України.

За загальним правилом, у відповідності до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, а до юридичних осіб в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Із відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця поживання ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області від 28.02.2023 р., вбачається, що зареєстрованим місцем проживання позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: АДРЕСА_3 , що відноситься до територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва (а.с.136).

Також 22.02.2023 року електронною поштою на адресу суду надійшла довідка виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області 27/15/6-24 від 21.02.2023 року про те, що ОСОБА_1 станом на 21.02.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, в підтвердження цього надали Акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства та з метою підтвердження фактичного місця поживання осіб від 21.02.2023 року (а.с.131-135).

Водночас як вбачається із повної заяви та відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця поживання ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській від 04.01.2023 р., місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: АДРЕСА_2 , що також відноситься до територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва (а.с.36).

Між тим, позивач звернувся з позовною заявою в Баришівський районний суд Київської області.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Відповідно до ч. 9 ст.187ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч. 1 і ч. 2 статті 32ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи те, що зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання позивачки та відповідача територіально не відноситься до Баришівського районного суду Київської області, а відтак підстави для розгляду цього позову Баришівським районним судом Київської області відсутні.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 258, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, передати на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва (02105, м. Київ, вул. Пластова, 3).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баришівсьський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Баришівського районного суду Т. В. Чальцева