Справа № 190/246/23
Провадження №2/190/194/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м.П"ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

за участі секретаря Пронської Т.В.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , про усунення перешкод у спілкування з дитиною. В обґрунтування позовних вимог вказав, що з березня 2016 року проживав однією сім`єю з відповідачкою, без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . З травня 2021 року вони припинили спільне проживання. Син проживає з відповідачкою, а він сплачує аліменти на його утримання за рішенням суду. У зв`язку з тим, що син має вади здоров`я і потребує додаткових коштів для його поліпшення, він надає ці додаткові кошти відповідачці. Майже рік після припинення спільного проживання у них з відповідачкою не було ніяких протиріч по вихованню сина і його спілкуванні з ним. У вересні 2022 року відповідачка влаштувала скандал і заборонила йому зустрічатися з дитиною. Після чого він звернувся до ВК П`ятихатської міської ради з заявою про визначення способів його участі у вихованні сина та спілкуванні з ним. В зв`язку з чим, йому було визначено дні спілкування з малолітнім сином,а саме: 3 рази на місяць з 10 по 15 годину в присутності матері дитини ОСОБА_3 , побачення повинні проходити за місцем проживання матері дитини або на іншій території (крім за місцем проживання батька дитини) при обов`язковій попередній домовленості місця зустрічі між батьками дитини та з врахуванням стану здоров`я дитини. Відповідачка перешкоджає йому у побаченнях з сином. В результаті чого з 01.11.2022 року він бачив сина лише один раз. Таким чином позивач позбавлений можливості спілкування з сином, не має змоги приймати участь у його вихованні. Просить усунути перешкоди у його спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,встановивши наступний спосіб його участі у вихованні сина: кожного тижня з 17 години у п`ятницю до 17 години у неділю, за місцем його проживання по АДРЕСА_1 , без присутності матері дитини ОСОБА_3 та зобов`язати відповідачку дотримуватись встановленого судом способу його участі у вихованні сина.

Ухвалою від 13.02.2023 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження, по справі призначено підготовчий розгляд. Відповідачу запропоновано надати суду відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 13.03.2023 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Заяв по суті спору від сторін не надходило.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позові та просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи сповіщений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Вислухавши сторонни та їх представників, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 , є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копією свідоцтва про народження (видано повторно) серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Лихівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області 16.07.2019 року, актовий запис № 15 (а.с.5).

Згідно довідки про доходи №217 від 12.12.2022 року, - позивач працює у ТОВ «П`ятихатський комплекс» на посаді начальника виробництва та отримує щомісяця заробітну плату. (а.с.8)

Згідно копії рішення ВК П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області 3198 від 20.10.2021 року позивачу визначено його способи участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5 та спілкуванні з ним, було визначено дні спілкування з малолітнім сином, а саме: 3 рази на місяць з 10.00 години по 15.00 годину в присутності матері дитини ОСОБА_3 , побачення повинні проходити за місцем проживання матері дитини або на іншій території (крім за місцем проживання батька дитини) при обов`язковій попередній домовленості місця зустрічі між батьками дитини та з врахуванням стану здоров`я дитини, не порушуючи розпорядку дня дитини, зобов`язавши батьків дитини дотримуватися встановленого порядку побачень. .(а.с.7)

Відповідно до висновку органу опіки та піклування П`ятихатської міської ради щодо розв`язання спору стосовно усунення перешкод у спілкуванні громадянина ОСОБА_1 та вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 , затвердженого рішенням виконавчого комітету П`ятихатського міської ради Дніпропетровської області від 24 квітня 2023 року за №80, - орган опіки та піклування П`ятихатської міської ради вважає за доцільне визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні свого малолітнього сина відповідно до заявлених ним позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Відмова особі у праві доступу до правосуддя є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, у відповідності до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого будь-якого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з частинами другою, третьою статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст.142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Статтею 150 СК України встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Між сторонами не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з сином.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частин першої, другої статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

До предмету доказування у вказаній категорії справ входить встановлення наявності або відсутності перешкод, які створюються відповідачем щодо участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними, а, крім того наявність умов, які батьки можуть запропонувати задля участі кожного з них у вихованні своїх дітей, а також способів участі кожного з них у спілкуванні з дітьми, усунення при цьому існуючих перешкод, що не повинно шкодити інтересам дітей.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.81 ЦПК України, у справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

Оскільки в даній справі позивач стверджує, що його права у спілкуванні з сином обмежуються відповідачем, саме, на нього покладається обов`язок доведення фактичних обставин такого обмеження.

Позивач у підтвердження факту обмеження відповідачем його права у спілкуванні з дитиною посилається на те, що він змушений був звернутись до Служби у справах дітей, та навіть після цього, вважає, що відповідачка чинить перешкоди, та настроює сина проти нього.

В ході розгляду справи судом встановлено, що між сторонами виникли особисті конфліктні відносини, а відтак самостійно домовитись щодо участі кожного з них у вихованні та спілкуванні з власною дитиною вони не можуть, що в кінцевому результаті стало підставою для звернення позивача до суду.

Отже, фактично предметом спору в даній справі є можливість батька бачитись із сином та брати участь у його вихованні, в тому числі без участі відповідача (матері) та за місцем свого проживання.

При вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд не повинен надавати пріоритет інтересам батьків, а вирішувати спір, беручи до уваги передусім інтереси дитини з урахуванням конкретних обставин справи.

За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. Дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відтак, будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахуванням кожних конкретних обставин справи.

Згідно зі статтями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Згідно з ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено не право, а обов`язок того із батьків, який проживає окремо, регулярно брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.

Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Всі питання виховання дитини батьки зобов`язані вирішувати спільно.

Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішенні від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дітей покладаються на обох батьків, кожен з батьків у рівній мірі зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

На переконання суду під час розгляду даної справи жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із дитиною, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з дитиною, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитині, або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що батько неналежним чином піклується життям та здоров`я сина, оскільки жоден із таких фактів в судовому засіданні не був підтверджений.

Отже, у зв`язку з порушенням права позивача щодо участі у вихованні дітей та наявності спору між сторонами у спілкуванні з ними, на підставі ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі батька у вихованні дітей, місце та час їхнього спілкування, з врахуванням позиції сторін.

При цьому для визначення способів спілкування батька із сином, суд приймає до уваги конкретні обставини справи та враховує насамперед інтереси дитини та його бажання щодо такого спілкування.

Зокрема, при ухваленні даного рішення судом в першу чергу прийнято до уваги принцип рівності батьків у вихованні та спілкуванні із власною дитиною, а також те, що таке спілкування не повинно бути формальним, має носити систематичний характер.

Тому, суд приходить до висновку, що доцільним буде встановити ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такі способи його участі у вихованні: кожного тижня з 17.00 години п`ятниці до 17.00 години неділі за місцем проживання позивача по АДРЕСА_1 , без присутності матері дитини ОСОБА_3 , оскільки вчинення таких перешкод підтверджується не виконанням нею рішення органу опіки та піклування щодо встановлення зустрічей батька з дитиною.

Оскільки позивач є батьком дитини, то мати, з якою проживає дитина, не має права перешкоджати у здійсненні батьком своїх прав щодо виховання сина. Позивач характеризується з позитивної сторони, будь-яких обмежень у спілкуванні позивача з дитиною судом не встановлено і тому, суд вважає, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Позбавлення позивача права щодо його участі у спілкуванні та вихованні сина може позбавити дитину родинних зв`язків з батьком, любові та турботи з боку останнього.

Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Одночасно, зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини (Постанова Верховного Суду від 02 лютого 2022 року по справі № 607/20536/19).

Враховуючи вищевикладене, встановивши характер спірних правовідносин , дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини і вимог статей 157, 158 СК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб. До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на клопотання позивача, суд залишає такі витрати по фактично понесеним.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 спосіб участі його у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступним чином:

- безперешкодні зустрічі з дитиною кожного тижня з 17.00 години п`ятниці до 17.00 години неділі без присутності матері дитини, з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дитини, з правом забирати дитину за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити, що у день побачень батько ОСОБА_1 особисто забирає сина ОСОБА_6 та повертає за місцем проживання дитини у визначений рішенням суду час.

Надати батькам право змінювати спосіб спілкування батька з дитиною за їх взаємною згодою та завчасно попереджати один одного про настання обстави, що унеможливлюють виконання ними рішення суду.

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м.П`ятихатки Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м.П`ятихатки Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , ІПН: НОМЕР_3 .

Третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області : , місцезнаходження вул.Садова,буд.104, м.П`ятихатки Кам`янський район Дніпропетровська область, 52100.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 10 травня 2023 року.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева