Справа № 591/4049/22
Провадження № 2/591/2008/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Рудь В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 15 серпня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2784717. 28 липня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 26082021, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2784717. Відповідно до реєстру боржників від 28 липня 2021 року до договору факторингу № 26082021 від 28 липня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 26240 грн 00 коп., з яких: 8000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18240 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками, 00 грн 00 коп. сума заборгованості за пенею, штрафами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28 липня 2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Крім того, 11 грудня 2020 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /347433. 08 грудня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 08122021, відповідно до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 08 грудня 2021 року до договору факторингу № 08122021 від 08 грудня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 11925 грн 00 коп., з яких: 3000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8925 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками, 00 грн 00 коп. сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 08 грудня 2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Також, 12 грудня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 07903-12/2020. 11 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11082021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 11 серпня 2021 року до договору факторингу № 11082021 від 11 серпня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 14103 грн 00 коп., з яких: 4500 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9603 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками, 00 грн 00 коп. сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 11 серпня 2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість:

- за кредитним договором № 2784717 в сумі 26240 грн 00 коп., з яких: 8000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18240 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками;

- за кредитним договором № /347433 в сумі 11925 грн 00 коп., з яких: 3000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8925 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками;

- та за кредитним договором № 07903-12/2020 в сумі 14103 грн 00 коп., з яких: 4500 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9603 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками;

а всього стягнути 40260 грн 30 коп.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду на 17 жовтня 2022 року.

17 жовтня 2022 року розгляд справи відкладено на 21 листопада 2022 року у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги в Сумській області.

21 листопада 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 03 січня 2023 року за клопотанням представника відповідача.

03 січня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 06 лютого 2023 року за клопотанням представника відповідача.

06 лютого 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 21 березня 2023 року за клопотанням представника відповідача.

В зазначене судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, при подачі позову надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мірошниченка А.В. надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі. При цьому, відповідачка визнає позовні вимоги в частині тіла кредиту, але не визнає позовні вимоги в частині стягнення процентів у заявленому до стягнення розмірі. Також просить врахувати часткову сплату заборгованості за кредитним договором № 07903-12/2020 в сумі 3300 грн.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 серпня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2784717, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 8000 грн зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 1,90 % в день від суми кредиту, строком на 30 днів зі строком повернення до 14 вересня 2020 року (а.с. 7-10).

28 липня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28072021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників (а.с. 13-14).

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 28 липня 2021 року до договору факторингу № 28072021 від 28 липня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2784717 в сумі 26240 грн 00 коп., з яких: 8000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18240 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками, 00 грн 00 коп. сума заборгованості за пенею та штрафами (а.с. 16, 18-25).

Крім того, 11 грудня 2020 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № /347433, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 3000 грн зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу, строком на 30 днів, тобто до 09 січня 2021 року (а.с. 31-32).

08 грудня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08122021, відповідно до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників (а.с. 34-35).

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 08 грудня 2021 року до договору факторингу № 08122021 від 08 грудня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 11925 грн 00 коп., з яких: 3000 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8925 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками, 00 грн 00 коп. сума заборгованості за пенею (а.с. 37, 39).

Окрім того, 12 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 07903-12/2020, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 4500 грн зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2,20 % на добу, строком на 30 днів, тобто до 10 січня 2021 року (а.с. 43-44).

11 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11082021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників (а.с. 47-49).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 від 11 серпня 2021 року до договору факторингу № 11082021 від 11 серпня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 14103 грн 00 коп., з яких: 4500 грн 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9603 грн 00 коп. сума заборгованості за відсотками, 00 грн 00 коп. сума заборгованості за пенею (а.с. 50, 52).

Відповідно до квитанції від 05 лютого 2023 року № 0.0..1 відповідач ОСОБА_1 сплатила на рахунок позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» погашення боргу за договором № 07903-12/2020 в сумі 3300 грн (а.с. 99).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України(далі ЦК України).

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

У заяві від 21 березня 2023 року представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Мірошниченко А.В. підтвердив той факт, що відповідачка визнає позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту за кредитними договорами. Разом з тим, відповідачка заперечує проти позовних вимог в частині стягнення процентів.

Отже, отримані відповідачкою за кредитними договорами та не повернуті кредитні кошти підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача у зв`язку з визнанням нею позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення процентів за кредитними договорами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

За умовами договору про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2020 року № 2784717, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , сторони погодили сплату процентів за користування кредитними коштами у розмірі 1,90 % в день від суми кредиту, строком на 30 днів зі строком повернення до 14 вересня 2020 року (а.с. 7-10).

Відтак, у межах строку кредитування до 14 вересня 2020 року відповідачка мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти. Починаючи з 14 вересня 2020 року, відповідачка мала обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Тобто, право ТОВ «Авентус Україна» нараховувати відсотки за користування кредитними коштами припинилося зі спливом строку дії договору 14 вересня 2020 року, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитними коштами. Відповідно, таке право відсутнє і в позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2020 року № 2784717, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , підлягають частковому задоволенню, а саме: на суму 12560 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу у сумі 8000 грн 00 коп., заборгованості за відсотками у сумі 4560 грн 00 коп. (із розрахунку: 8000 грн * 1,9 % * 30 днів).

Крім того, за умовами договору про надання фінансового кредиту від 11 грудня 2020 року № /347433, укладеного між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 , сторони погодили сплату процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % на добу, строком на 30 днів, тобто до 09 січня 2021 року (а.с. 31-32).

Відтак, у межах строку кредитування до 09 січня 2021 року відповідачка мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти. Починаючи з 09 січня 2021 року, відповідачка мала обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Тобто, право ТОВ «Гоуфінгоу» нараховувати відсотки за користування кредитними коштами припинилося зі спливом строку дії договору 09 січня 2021 року, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитними коштами. Відповідно, таке право відсутнє і в позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту від 11 грудня 2020 року № /347433, укладеного між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 , підлягають частковому задоволенню, а саме: на суму 5250 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу у сумі 3000 грн 00 коп., заборгованості за відсотками у сумі 2250 грн 00 коп. (із розрахунку: 3000 грн * 2,5 % * 30 днів).

Окрім того, за умовами договору про надання фінансового кредиту від 12 грудня 2020 року № 07903-12/2020, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 , сторони погодили сплату процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2,20 % на добу, строком на 30 днів, тобто до 10 січня 2021 року (а.с. 43-44).

Відтак, у межах строку кредитування до 10 січня 2021 року відповідачка мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти. Починаючи з 10 січня 2021 року, відповідачка мала обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Тобто, право ТОВ «ФК «Інвеструм» нараховувати відсотки за користування кредитними коштами припинилося зі спливом строку дії договору 10 січня 2021 року, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитними коштами. Відповідно, таке право відсутнє і в позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту від 12 грудня 2020 року № 07903-12/2020, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 , підлягають частковому задоволенню, а саме: на суму 7470 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу у сумі 4500 грн 00 коп., заборгованості за відсотками у сумі 2970 грн 00 коп. (із розрахунку: 4500 грн * 2,20 % * 30 днів).

Отже, загальний розмір заборгованості за трьома кредитними договорами становить 25280 грн (12560 грн + 5250 грн + 7470 грн).

Разом з тим, ураховуючи, що після звернення позивача до суду з даним позовом відповідачка частково погасила борг за кредитним договором № 07903-12/2020 в сумі 3300 грн, що підтверджується квитанцією від 05 лютого 2023 року № 0.0..1 (а.с. 99), тому суд вважає, що загальна сума заборгованості за кредитними договорами підлягає зменшенню на сплачену відповідачкою суму.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 21980 грн 00 коп. (25280 грн 3300 грн).

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позов задоволено на 54,59 % (21980 грн * 100 % / 40260,30 грн), тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1354 грн 38 коп. (54,59 % від 2481 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами у загальній сумі 21980 грн 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1354 грн 38 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 21 березня 2023 року.

Суддя А.С. Северинова