УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Баланович М.В.

за участю третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Герман І.І.

розглянувши у судовому засіданні заяву третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зміну предмету позову у цивільній справі за позовом третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання будівництва самочинним, зобов`язання здійснити перебудову, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду перебуває вищевказана цивільна справа.

20 лютого 2023 року до суду подано заяву третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зміну предмету позову у цивільній справі № 569/20501/19.

В судовому засіданні треті особи, які заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підтримали заяву про зміну предмета позову від 20.02.2023 року, посилаючись на викладені у ній обставини.

Представник відповідача заперечувала щодо прийняття заяви про зміну предмета позову, вказуючи на те, що третіми особами пропущено сторок подачі заяви, визначений ст.49 ЦПК України.

Представник третьої особи Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради Герман І.І. поклалася на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подану заяву, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою суду від 19.05.2021 року провадження у справі № 569/20501/19 було зупинено до розгляду Верховним Судом касаційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на Ухвалу Рівненського міського суду від 11.09.2019 року в частині закриття провадження у справі та на Постанову Рівненського апеляційного суду від 11.02.2021року у справі №569/16262/14-ц за позовом Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про зобов`язання провести перебудову прибудови та за позовом третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання будівництва самочинним, зобов`язання здійснити перебудову, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Постановою ВС від 02.12.2021 року касаційну скаргу залишено без задоволення. Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 вересня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року в частині закриття провадження у справі залишено без змін.

Ухвалою суду від 28.12.2021 року поновлено провадження у справі № 569/20501/19.

На підготовче судове засідання 10.02.2022, 14.03.2022, 07.04.2022, 26.05.2022 треті особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повідомлялися належним чином, в підготовче судове засідання не з"явилися, заяв, клопотань про відкладення підготовчого судового засідання від них до суду не надходило.

Ухвалою суду від 26 травня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Судом враховувалося, що фактично сторонами підтримуются позовні вимоги заявлені в межах позовних вимог, і що нових заяв і клопотань не заявляється. Неявка сторони у підготовче провадження, не може свідчити про наміри сторони змінити предмет спору, чи відмовитися від підтримання раніше заявлених позовних вимог в тій редакції в якій вони викладені.

Крім того, у рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватись завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Як слідує зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На виконання завдань цивільного судочинства позивач та відповідно представник позивача мають належним чином використовувати свої процесуальні права з урахуванням завдань цивільного судочинства, а саме своєчасність розгляду цивільних справ.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року по справі N 922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Відповідно до ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 року в справі №916/1764/17.

Згідно частини першої статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до частини другої статті 189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що сама заява про зміну предмету спору, у разі її подання повинна бути подана із дотримання вимог ч.5 ст.49 ЦПК України, та у строк і спосіб передбачений ЦПК України, чого третіми особами із самостійними вимогами не було дотримано.

За викладеного, суд приходить до висновку про відмову у прийняті заяви третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зміну предмету позову від 20.02.2023 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.49, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В прийнятті заяви третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зміну предмету позову у цивільній справі за позовом третіх осіб із самостійними вимогами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання будівництва самочинним, зобов`язання здійснити перебудову, відшкодування матеріальної та моральної шкоди- відмовити.

Повернути третім особам із самостійними вимогами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заяву про зміну предмета позову від 20.02.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 17.03.2023 року.

Суддя І.О. Гордійчук