ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3640/23 Справа № 175/2504/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Ребров С.О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: директор Департаменту ДВС МЮ України Кисельов М.Є. на рішення-постанову директора Департаменту ДВС Кисельова М.Є. №1/20.3-20/22 від 13 січня 2022 року, -

В С Т А Н О В И ЛА :

У січні 2022 року скаржник звернувся до суду зі скаргою на рішення-постанову директора Департаменту ДВС Кисельова М.Є. №1/20.3-20/22 від 13 січня 2022 року, заінтересована особа: директор Департаменту ДВС МЮ України Кисельов М.Є., де просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельова Максима Євгеновича №1/20.3-20/22 від 13.01.2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №41936000 за скаргою ОСОБА_1 від 05.05.2018 «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І., від 23.06.2017»; зобов`язати директора ДВС Міністерства юстиції України Кисельова Максима Євгеновича або іншу посадову особу, яка буде виконувати обов`язки директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 05.05.2018 «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І., від 23.06.2017», за результатами повторного розгляду вказаної скарги від 05.05.2018 прийняти відповідну постанову, копію якої направити ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: директор Департаменту ДВС МЮ України Кисельов М.Є. на рішення-постанову директора Департаменту ДВС Кисельова М.Є. №1/20.3-20/22 від 13 січня 2022 року відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 41936000 з примусового виконання виконавчого листа Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2013 № 2-175/2504/13-ц про «Зобов`язання начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницького Андрія Васильовича розглянути скаргу ОСОБА_1 від 06.04.2013 в частині ненадання начальником Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Неклесою М.М. відповіді на заяву від 09.02.2013 та письмово повідомити його про результати розгляду скарги в цій частині.

08.02.2014 державним виконавцем Відділу Попівим Р.І. у відповідності до статей 17, 19, 21, 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 41936000, копії якої направлено сторонам.

Листом Управління ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 14.03.2014, за підписом начальника Управління П`ятницького А.В., повідомлено відділ про те, що на виконання зазначеного рішення суду, за наслідками розгляду скарги ОСОБА_1 від 06.04.2013, на адресу скаржника 08.05.2013 направлено змістовну відповідь.

Враховуючи викладене, керуючись пунктом 8 частини першої статті 49 Закону № 606-XIV, державним виконавцем Попівим Р.І. 31.03.2014 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом.

Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2014 у справі № 4с-175/1731/14 постанову про закінчення виконавчого провадження від 31.03.2014 скасовано, у зв`язку із чим, керуючись статтею 51 Закону № 606-XIV, 12.11.2014 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

03.12.2014 до відділу надійшов лист управління ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, яким повідомлено, що Управлінням на виконання вимог вищезазначеного виконавчого документа розглянута скарга ОСОБА_1 від 06.04.2013 року в частині ненадання начальником Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Неклесою М.М. відповіді на заяву від 09.02.2013 року.

Зазначеним листом повідомлено, що за результатами розгляду скарги та у доповнення до раніше наданої відповіді від 08.05.2013 за вихідним № Л-972-Ф2 на адресу ОСОБА_1 17.11.2014 за вихідним № Л-972-02 направлено відповідь.

Керуючись пунктом 8 частини першої статті 49 Закону № 606-XIV, державним виконавцем Попівим Р.І. 23.12.2014 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням.

В подальшому, у зв`язку із розглядом скарги ОСОБА_1 від 05.04.2017, директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Поліщуком Д.В., здійснено перевірку законності виконавчого провадження, за результатами якої винесено постанову від 26.05.2017 № 3.

На виконання постанови директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Поліщука Д.В., постановою начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Ярушевської І.І. від 23.06.2017 скасовано постанову державного виконавця відділу Попіва Р.І. про закінчення виконавчого провадження від 23.12.2014 року.

Керуючись вимогами частини першої статті 41 Закону № 1404-VIII, 26.06.2017 державним виконавцем відділу Мазуром Г.І. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження до відома.

08.09.2017 року на виконання постанови про відновлення виконавчого провадження до Відділу надійшов лист начальника Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницького А.В. від 17.08.2017 № 18741/02-63/4220, яким повідомлено про виконання рішення суду в повному обсязі, а саме: Управлінням розглянуто скаргу ОСОБА_1 від 06.04.2013 в частині ненадання начальником Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Неклесою М.М. відповіді на заяву від 09.02.2013, за результатами розгляду якої на адресу ОСОБА_1 направлено відповідь від 08.05.2013 за вих. № Л-972-02. Також, до раніше наданої відповіді управлінням листом від 17.11.2014 за вих. № Л-972-02 надано додаткову відповідь з даного питання.

Враховуючи викладене, керуючись пунктом 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII, державним виконавцем Мазуром Г.І. 14.09.2017 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом.

Проте, ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.10.2017 №175/3238/17 визнано неправомірною постанову відділу про закінчення виконавчого провадження №41936000 від 14.09.2017 року.

Керуючись вимогами частини першої статті 41 Закону № 1404-VIII, державним виконавцем Мазуром Г.І. 12.04.2018 винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, копію якої листом від 13.04.2018 направлено сторонам виконавчого провадження та до суду для отримання виконавчого листа на виконання.

На виконання цієї постанови Управлінням ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області листом від 29.05.2018 № Л-972- 02, повідомлено, що на адресу стягувача рекомендованим листом направлено постанову про результати перевірки виконавчого провадження від 29.05.2018 №58/2018, яку винесену за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 06.04.2013 в частині ненадання начальником Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Неклесою М.М. відповіді на заяву від 09.02.2013 року.

Ураховуючи викладене, керуючись вимогами пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, державним виконавцем Мазуром Г.І. 11.07.2018 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Дана постанова чинна та в установленому законом порядку не скасована.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для її задоволення, оскільки оскаржувана постанова хоча і стосуються виконавчого провадження за участю ОСОБА_1 , як сторони виконавчого провадження, проте, цим рішенням права та обов`язки скаржника не порушуються.

Однак, колегія суддів вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Так, згідно зі статтею 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим судом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 450 ЦПК України визначено порядок розгляду скарги, відповідно до якого скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Частиною 2 статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За умовами частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 43 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Частинами 3-4 статті 128 ЦПК України передбачено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо повідомлення скаржника ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання, що є порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Під час нового розгляду справи місцевому суду слід дотриматися порядку щодо виклику стягувача, боржника і державного виконавця, заслухати доводи учасників справи і в залежності від встановленого вирішити питання по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2023 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: