Житомирський апеляційний суд
Справа №296/522/22 Головуючий у 1-й інст. Маслак В.П.
Категорія 21 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/522/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гайдащука Олександра Сергійовича на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 жовтня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Маслак В.П. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року адвокат Гайдащук О.С. звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0451 га, кадастровий номер :04:001:0054, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , яка проживає по сусідству із ОСОБА_1 , у 2012 році з порушенням розробленого робочого проекту та без дотримання креслень цього проекту, проклала каналізаційну мережу до свого будинку по належній позивачу земельній ділянці, яку після злив та снігових опадів затоплює і тривалий час на її поверхні знаходиться вода.

ОСОБА_3 неодноразово звертався до ОСОБА_2 з вимогою щодо здійснення обводу каналізаційної мережі за межі його земельної ділянки та прокладання труб у відповідності до проектної документації, що залишилось відповідачем поза увагою.

Посилаючись на вказані обставини, просив зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загальною площею 0,0451 га, кадастровий номер :04:001:0054, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_1 та відновити стан цієї земельної ділянки, що існував до порушення прав, шляхом демонтажу труб каналізаційної мережі від квартири АДРЕСА_2 , які прокладені по його земельній ділянці. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25 жовтня 2022 року у задоволені позову відмовлено.

На вказане рішення представник ОСОБА_1 - адвокат Гайдащук О.С. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Посилається на те, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», 05.07.2019 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 690 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення». КП «Житомирводоканал» є єдиним підприємством у м. Житомирі, що надає послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, тобто є виконавцем вказаних послуг, та в своїй роботі керується Законами та нормативно-правовими актами України, які регулюють діяльність підприємства, відносини підприємства та споживачів. Отже, саме КП «Житомирводоканал» є компетентним органом, уповноваженим здійснювати обстеження мереж водопостачання та водовідведення, тому висновки щодо проведення каналізаційної мережі до будинку відповідача із відхиленням проектної документації, які викладені в листах КП «Житомирводоканал», є належними доказами. Суд на вказані обставини уваги не звернув, у зв`язку з чим ухвалив неправильне рішення.

У поданому відзиві адвокат Хільчевський С.О. в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на законність та обґрунтованість рішення місцевого суду, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги і залишити рішення без змін. Аналогічну позицію представник відповідача висловив в суді апеляційної інстанції.

Під час апеляційного розгляду справи представник позивача адвокат Гайдащук О.С. підтримав доводи апеляційної скарги із наведених в ній підстав.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 367 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №584802 від 27 липня 2010 року, який виданий згідно рішення Житомирської міської ради за №1206 від 02 березня 2010 року, належить земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0451 га, кадастровий номер :04:001:0054 (а.с.13).

Як вбачається зі змісту листів-повідомлень КП «Житомирводоканал» за №520-М від 02.09.2016 та №517-П від 02.09.2016, виконавчого комітету Житомирської міської ради за №25/П-7621 від 16.09.2016, представниками КП «Житомирводоканал» та управління житлового господарства Житомирської міської ради під час комісійного обстеження на місцевості відповідності запроектованих (проект 1994) зовнішніх водопровідно-каналізаційних мереж приміщення квартири АДРЕСА_3 , належної ОСОБА_2 , встановлено невідповідність фактично збудованої каналізаційної мережі проекту, а саме: неправильне приєднання (недотримання креслень проекту, невідповідність прокладання до розробленого робочого проекту) каналізаційної мережі від квартири АДРЕСА_4 до існуючої каналізаційної мережі (майже навпроти потоку стічної води), що призвело до прокладення труб каналізаційної мережі від кватири АДРЕСА_4 по належній ОСОБА_1 земельній ділянці, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

КП «Житомирводоканал» та виконавчим комітетом Житомирської міської ради запропоновано ОСОБА_2 виконати (перенести) каналізаційну мережу згідно з робочим проектом (а.с.7, 9, 10).

ОСОБА_3 неодноразово також звертався до ОСОБА_2 із вимогою щодо здійснення обводу каналізаційної мережі за межі його земельної ділянки та прокладання труб у відповідності до проектної документації, що підтверджується копіями листів та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.11, 12).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що суду не надано доказів того, що висновок, викладений у вищевказаних листах КП «Житомирводоканал» про порушення відповідачем проектної документації а також меж земельної ділянки позивача шляхом прокладання по ній каналізаційної мережі, зроблено компетентним спеціалістом (комісією), який відповідно до чинного законодавства повноважний проводити перевірку відповідності виконання будівельних робіт вимогам будівельних норм і правил, затвердженій проектній документації, технічним умовам. Також в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази того, що прокладання відповідачем труб каналізаційної мережі від кватири АДРЕСА_2 по належній ОСОБА_1 земельній ділянці мало негативні наслідки у вигляді затоплення такої земельної ділянки, та призвело до порушення прав позивача в частині користування земельною ділянкою.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом

Згідно з частиною другою ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як судом першої інстанції так і апеляційним судом у відповідності до приписів статті 12 ЦПК України було роз`яснено учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, вжито достатньо заходів для сприяння в реалізації ними прав, передбачених Цивільно-процесуальним кодексом.

Оскільки ОСОБА_1 не було надано належних і допустимих доказів того, що порушення відповідачем проектної документації при проведенні каналізаційної мережі до будинку по АДРЕСА_5 по належній ОСОБА_1 земельній ділянці мало негативні наслідки у вигляді затоплення такої земельної ділянки, та призвело до порушення прав останнього в частині користування земельною ділянкою, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні даного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на законність ухваленого рішення.

Отже, приймаючи до уваги, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368 374, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гайдащука Олександра Сергійовича залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 жовтня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 09 березня 2023 року.