Справа № 526/962/22
Провадження № 2/202/536/2023
06 березня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Пеки Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Гадяцької міської ради, Служба у справах дітей Лютенської сільської ради, про позбавлення батьківських прав,-
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Гадяцького районного суду Полтавської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Гадяцької міської ради про позбавлення батьківських прав, відповідно до якої просила винести рішення, яким позбавити ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що позивач з відповідачем ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 3 вересня 2016 року. В шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 квітня 2020 року по справі №526/2557/19 шлюб між сторонами розірвано. На момент розірвання шлюбу сторони не мешкали разом та не вели спільного господарства.
21 серпня 2021 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та на теперішній час разом з чоловіком та сином мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Батько дитини - відповідач по справі з 2019 року не спілкується з сином, участі у вихованні сина не приймає, матеріально не забезпечує, ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 червня 2022 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Киричок С.А., ухвалою якого від 23 червня 2022 року відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження.
14 вересня 2022 на адресу Гадяцького районного суду Полтавської області надійшла відповідь на запит щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, де зазначено що за наявними обліками Реєстру територіальної громади ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою судді Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А. від 28 вересня 2022 року цивільна справа передана для розгляду за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.
Справа надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 02 листопада 2022 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 листопада 2022 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П.
Ухвалою судді від 03 листопада 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2023 року, закрито підготовче провадження у справі.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2023 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Службу у справах дітей Лютенської сільської ради.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Відповідно до заяви, яка надійшла через систему «Електронний суд» просили суд розглядати справу за відсутності позивача та представника позивача. Просили суд позов задовольнити з наведених в позові підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за місцем реєстрації, яка повернена з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень пунктів 3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України особа вважається повідомленою.
Враховуючи, що позивач та представник позивача не заперечували проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Представники третіх осіб в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Заяв та клопотань до суду не надійшло.
Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2016 року, який був укладений в відділі ДРАЦС Гадяцького РУЮ Полтавської області, актовий запис №137 Прізвище дружини після одруження « ОСОБА_1 ». В шлюбі у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є: мати - ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , виданого Гадяцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №195 від 06 листопада 2018 року.
Заочним рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 01 квітня 2020 року справа №526/2557/19 провадження №2/526/104/2020 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та шлюб між подружжям ОСОБА_1 розірвано. Після розірвання шлюбу залишено ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_1 . Рішення набрало чинності.
21 серпня 2021 року, зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , Гадяцьким відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), актовий запис № 111. Прізвище дружини після одруження « ОСОБА_1 ».
Згідно висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Лютенської сільської ради від 11 серпня 2022 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 », Органом опіки та піклування Виконавчого комітету Лютенської сільської ради визнано доцільним позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_3 , 2018 року народження.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, з 2019 року ОСОБА_2 не зустрічався з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який залишився проживати разом із матір`ю, матеріальну допомогу не надає, тобто позивачем у справі та всі питання щодо виховання дитини вирішує самостійно.
Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини її батьком підтверджено матеріалами справи, тому суд, враховуючи наявні докази винної поведінки відповідача, яка, безперечно, свідчить саме про безпідставне ухилення батька від виконання своїх обов`язків, вважає позовні вимоги позивача щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З приводу розподілу судових витрат, слід зазначити, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., який в порядку ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на її користь з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7,19, 150,155,157,164 СК України, ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 141, 258, 259, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.П. Слюсар