Справа № 351/1539/22
Номер провадження №2/351/115/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снятина в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомадвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Петричка Олександр Євгенович звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцем за померлою відповідно до заповіту є позивач.

Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 проживали позивач, його мама ОСОБА_2 голова двору, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 брат позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Ніхто крім позивача на спадщину не претендує, однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У своїй позовній заяві позивач просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Зібранівка Івано-Франківської області.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області Маліборський П. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав повністю, просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 23 червня 1973 року Шевченківською сільською радою Снятинського району, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено відповідний актовий запис № 11. Матір`ю дитини записана ОСОБА_2 , а батьком ОСОБА_5 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 19 листопада 1977 року Шевченківською сільською радою Снятинського району, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено відповідний актовий запис № 30. Матір`ю дитини записана ОСОБА_2 , а батьком ОСОБА_5 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 09 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 15.

Згідно з копією заяви до Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 04.12.2008, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , звернулася до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина ОСОБА_3 .

Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 17680593 від 09.12.2008, за № 45997421 зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_3 .

З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 041525, виданого 29 грудня 2000 року, вбачається, що ОСОБА_3 належить на праві приватної власності земельна ділянка № НОМЕР_4 площею 1,08 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 525.

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.12.2008 державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С., спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 1,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області і належить померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 041525, виданого Шевченківською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської 29 грудня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 525.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 06 жовтня 2015 року виконкомом Шевченківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 21.

Відповідно до копії заповіту від 09.07.2007, посвідченого секретарем Шевченківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати і за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 .

Згідно з копією заяви до Першої Снятинської державної нотаріальної № 779 від 18.11.2015, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 .

Згідно з копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 42155648 від 18.11.2015, за № 58226633 зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою № 1109/02-14 від 13.10.2022, виданою державним нотаріусом Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С., після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала у с. Зібранівка Коломийського району Івано-Франківської області, заведена спадкова справа за № 380/2015 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 779 від 18 листопад 2015 року сина померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жителя с. Зібранівка Коломийського району Івано-Франківської області.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1110/02-31 від 13 жовтня 2022 року, державним нотаріусом Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори Білоконь К.С. відмовлено у здійсненні нотаріальної дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жителю с. Зібранівка Коломийського району Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок.

Згідно з випискою з інвентаризаційних матеріалів № 85-34/309594 від 26.09.2022, виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», згідно з архівними даними станом на 31.12.2012, у реєстраційних книгах не зареєстровано право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою № 468 від 18.09.2022, виданою Заболотівською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, згідно з погосподарською книгою за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувався житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 та земельний пай, які знаходилися на праві особистої власності.

На день смерті ОСОБА_2 проживала і була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 разом із: сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , невісткою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , онуком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Згідно з довідкою № 476 від 18.10.2022, виданою Заболотівською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, станом на 15.04.1991, в будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - голова двору, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 син, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Двір був колгоспний.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, правовстановлюючий документ на який відсутній. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено судам, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;

в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору;

г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті його матері ОСОБА_2 . Спадщину позивач прийняв відповідно до вимог закону. Однак позивач отримав від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок, не оформив у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлений можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку.

Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що останній вчинив усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування.

Як встановлено у судовому засіданні спадковий житловий будинок,розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 були зареєстровані позивач, його брат ОСОБА_3 та їх мати ОСОБА_2 , а отже, їх частки у цьому майні були рівні та складали по 1/3 у кожного співвласника.

Після смерті брата позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцями за законом його частки у колгоспному дворі були позивач та його мати ОСОБА_2 , які успадкували його 1/3 частку на двох, а відповідно стали власниками по 1/2 частці колгоспного двору, але не оформили свого права власності у встановленому законом порядку.

Після смерті матері позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем за заповітом усього належного їй майна став позивач, який має право на спадкування 1/2 частки колгоспного двору, яка належала його матері на момент смерті, але не була оформлена у встановленому законом порядку.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який залишився після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зібранівка Снятинського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

- відповідач: Заболотівська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: 78315, Івано-Франківська область, Коломийський район, смт. Заболотів, пл. С. Бандери, буд. 3, .

Суддя Іван ПОСОХОВ