Справа № 137/1244/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2023 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Голота О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «Фармація Вінниччини» про внесення запису до трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фармація Вінниччини» про внесення запису до трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, в якому зазначає, що вона 22.01.2021 була прийнята на посаду фармацевта аптеки ТОВ «Фармація Вінниччини», з 01.11.2021 переведена на посаду провізора ТОВ «Фармація Вінничинни».

Вказує, що вона працювала в апетці АДРЕСА_1 , безпосереднім керівником її була завдуюча аптекою ОСОБА_2 . З часом вона вирішила подати до ТОВ «Фармація Вінничинни» заяву про звільнення за власним бажанням. Перед написанням такої заяви, вона дізналася, що її необхідно писати як від завідуючої аптекою №27. Такий факт для неї був дивиною, оскільки вона заяви про переведння на вказану посаду не писала, згоди на таке переведення не надавала і з таким наказом ознайомлена не була.

Враховуючи, що керівництво ставило вимогу у відпрацюванні двох тижнів, однак у неї була нагайна потреба у таком звільненні і відлік часу розпочинався з моменту подачі заяви, тому 14.09.2022 вона написала заяву про звільнення як від завідуючої аптекою №27 з 26.09.2022. В тексті заяви завідуюча аптекою №19 погодила дату останнього виходу в зміну 21.09.2022.

Позов мотивує тим, що про переведення з 03.02.2022 на посаду завідуючої аптеки №27 ТОВ «Фармація Вінничинни» за наказом №03.02-3К від 03.02.2022 вона дізналася з трудової книжки, яку отримала 20.10.2022, зокрема із запису №11 в ній.

26.09.2022 вона була звільнена з посади завідуючої аптеки №27 ТОВ «Фармація Вінничинни» на підставі наказу №14.09-1К від 14.09.2022, про що свідчить запис №12 в трудовій книжці.

Зазначає, що в день звільнення з нею не було проведено повного розрахунку, не видано копію наказу (розпорядження) про звільнення та трудової книжки.

Після звільнення, вона неодноразово зверталася по телефону месенджеру та Viber до кервіництва за колишнім місцем роботи з метою отримання розрахунку та трудової книжки, зокрема спілкувалась про це із завідуючою аптекою № 19 ОСОБА_2 та куратором оптових цін у Вінницькій області, що підтверджується скріншотами переписки, однак на її прохання вони не реагували.

30.09.2022 вона прибула у аптеку №19, де відповідно до службового документу №12675 з каси аптеки її було виплачено кошти в розмірі 6750 грн. в рахунок заробітної плати за вересень 2022 р. Нарахування та виплату саме такої суми її нічим не пояснили, хоча до звільнення з роботи її щомісячний заробіток складав від 14000 до 15000 гривень і сума при звільненні мала б бути значно більшою.

06.10.2022 вона звернулася за консультацією до адвоката і 10.10.2022 засобами поштового зв`язку направлено заяву на ім`я завідуючої аптеки №19 ОСОБА_2 та директора ТОВ "Фармація Вінниччини", з проханням належним чином оформити її трудову книжку, шляхом внесення в ній запису про звільнення та вислати її за адресою місця проживаня АДРЕСА_2 .

20.10.2022 до неї зателефонувала завідувач аптеки №19 ОСОБА_2 та запропонувала її прибути за місцем колишньої роботи в аптеку №19 та отримати трудову книжку.

20.10.2022 вона разом з своїм представником та двома свідками прибула для отримання трудової книжки, де ОСОБА_2 її була поставлена вимога аби вона підписалась, що 26 вересня 2022 ознайомилась з наказаом №14.09-ІК від 14 вересня 2022 року, заявою про звльнення, заявою про надсилання трудової книжки поштою на адресу проживання та розписку про отримання трудової книжки також підписати 26 вересня 2022. Проте позивачка підписала вказані документи в день фактичного отримання трудової книжки , а саме 20.10.2022 року.

Про видачу на руки трудової книжки, 20.10.2022 року в присутності її адвоката та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 о 16:15 год. було складено акт про отримання трудової книжки. Даний факт було також зафіксовано на відеозапис.

21.10.2022 засобами поштового зв`язку на юридичну адресу реєстрації ТОВ "Фармація Вінниччини" було направлено досудоу вимог уз пропозицією здійснити з нею повний розрахунок, визначивши останем днем її роботи 20.10.2022, а саме день отримання нею трудової книжки, надіслати рекомендованим листом наказ про звільнення її з роботи 20.10.2022 або витяг з нього, зробити відповідні записи в її трудовій книжці. Проте, зі сторони відповідача жодної відповіді не отримано.

Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу зазначає наступне, а саме те, що її звільнення відбулося 26.09.2022, тому середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню, тобто лютий, серпень 2022

Відповідно до довідки ОК-5 від 09.11.2022 та ОК-7 від 09.11.2022 її заробітна плата складала 6639,07 грн за липень та 6726,63 грн. за серпень місяць.

Таким чином, заробітна плата за останні два місяці перед звільненням становить 13365,70 грн, а середньомісячна заробітна плата становить 6682,85 грн, відповідно середньоденна заробітна плата становить 310,83 грн. З дня звільнення з роботи 26.09.2022 і по день отримання трудової книжки за мінусом вихідних та 1 святковго дня 14.10.2022 виходить 17 робочих днів вимушеного прогулу, тому кошти в сумі 5284,11 грн. підлягають до стягнення з відповідача на її користь як середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Крім того, у неї залишилось 15 днів невикористаної відпустки, що в перерахунку її сумарного заробітку за останні перед відпусткою 12 місяців поділених на кількість календарних днів розрахункового періоду за виключенням вихідних та святкових днів становить 4723,95 грн. Тому, з відповідача на її користь просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.09.2022 по 20.10.2022 та компенсація за невикористану відпустку 2021-2022 р.р. в конкретно визначеній сумі 10000,08 грн.

Таким чином, відповідач ТОВ «Фармація Вінничинни» порушило її права під час звільнення, зокрема не видали у день звільнення її трудову книжку. У зв`язку з її відсутністю, позивач була позбавлена можливості працевлаштуватися на нове місце роботи та отримувати дохід, чим її та членів сімї було поставлено в скрутне матеріальне становище, унеможливило забезпечення їх нормального існування, що стало наслідком виникнення у неї тяжкого психологічного стану.

Виходячи з характеру та обсягу страждань позивача, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті, з урахуванням принципів розумності і справедливості просить стягнути з відповідача спричинену моральну шкоду, яка вона оцінює в 20 000 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить зобовязати ТОВ "Фармація Вінниччини" внести зміни до її трудової книжки, зазначивши днем звільнення дату отримання трудової книжки позивачем, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення 20.09.2022 по день фактичного отримання трудової книжки 20.10.2022, моральну шкоду в сумі 20 000 грн відщкодування витрат за оплату судового збору в сумі 2481,00 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 7939,20 грн.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 13.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і відповідачу надано строк для подання відзиву.

17.01.2023 до суду надійшло клопотання представника відповідача ТОВ "Фармація Вінниччини", в якому зазначають, що вони не отримали додатків до позовної заяви, тому позбавлені можливості подати до суду обгрунтований відзив у встановлені строки. Тому просять продовжити відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву на 15 днів з моменту отримання ними всіх додактів до позовної заяви.

08.02.2022 до суду надійшов відзив відповідача ТОВ "Фармація Вінниччини", в якому зазначають, що не визнають позовних вимог та вважають їх надуманими, не обгрунтованими, не вмотивованими, а отже незаконними.

Більш того, обставини, викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, а надані до позовної заяви докази є намаганням надати суду не повну, не достовірну та перекручену на користь позивача інформацію про реальні події, які були пов`язані з предметом позовних вимог та обставинами справи. Такі дії, відповідач вважає навмисною спробою позивача ввести суд в оману, з метою отримання від відповідача додаткової неправомірної вигоди у вигляді середнього заробітку за час, начебто вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Щодо визначення дати фактичного звільнення позивача зазначають наступне.

Позивач ОСОБА_1 дійсно до 26.09.2022 (включно) працювала у ТОВ "Фармація Вінниччини" в аптеці, що розташована у м. Вінниця, а відповідач та його виконавчий орган (директор) територіально зареєстрований та фактично знаходиться і знаходився у м.Харкові.

14.09.2022 позивачем було прийнято рішення про звільнення, про що вона повідомила їх через співробітника відділу підбору персоналу і працівником відділу підбору персоналу на телефонний номер позивача було направлено бланк відповідної заяви про звільнення.

Того ж дня, 14.09.2022 через той же месседжер Viber позивач направила заяву про звільнення за власним бажанням 26.09.2022, дата підписання заяви позивачем 14.09.2022.

Тобто, між ними повністю було узгоджено день розірвання трудового договору - 26.09.2022.

Щодо виплати позивачу останочного розрахунку при звільненні зазначають наступне.

Відповідно до відомості про перерахування на поточний банківський рахунок позивача коштів за вересень 2022, яку долучають до відзиву, на банківський рахунок для зарахування заробітної плати позивачу, саме у день її звільнення 26.09.2022 було здійснено перерахування грошових коштів.

Тобто, позивачу у повному обсязі виплачені остаточний розрахунок при звільненні та компенсація за невикористану відпустку, тому таке твердження про її невиплату або виплату не в повному обсязі не відповідає дійсності, а наведений у позовній заяві розрахунок зроблений з неіснуючих та нафантазованих даних і братися до уваги не може, оскільки правопорушення з цього приводу з їх боку взагалі відсутнє.

Щодо своєчасної видачі позивачу трудової книжки вказують, що позивач також через месседжер Viber разом із заявою про звільнення, направила на адресу відповідача ще одну заяву, в якій вона просить у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та ненадійністю роботи "Укрпошти" та "Нової Пошти" прийняти трудову книжку на відповідальне зберігання та зберігати її до скасування воєнного стану в Україні. Про місце направлення трудової книжки позивач обіцяла повідомити додатково.

Заяву про видачу трудової книжки позивач написала та надіслала на адресу відповідача тільки 10.10.2022, яка ними отримана 28.11.2022.

Тому, позивач хибно вважає, що її було звільнено 20.10.2022 у день отримання трудової книжки та відповідно незаконно вимагає стягнення середнього заробтіку за час вимушеного прогулу.

За таких підстав зазначають, що їх вини у затримці видачі позивачу трудової книжки не має та відповідно здійснити виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу не має підстав.

Щодо стягнення моральної шкоди спричиненої неотриманням трудової книжки та можливістю влаштуватись на роботу, вказують, що відповідно до норм трудового законодавства відсутність у особи оригіналу трудової книжки не є підставою для відмови її у працевлаштуванні. Тим більша така відмова, як доказ суду не надана. Також не надано жодного доказу заподіяння її моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку їх настання.

Враховуючи вищевикладені обставини, просять відмовити позивачу у задоволенні її всіх позовних вимог у повному обсязі. Витрати пов`язані з розглядом справи просять покласти на позивача. Розгляд справи проводити за відсутності відповідача за наявними у суду матеріалами справи.

20.02.2023 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ткачук В.П. надіслав до суду відповідь на відзив, де вказує, що відповідачем пропущений строк для подання відзиву, тому надісланий відзив з порушенням строків не може братися судом до уваги.

Позивач ніколи не працювала завідувачем аптеки №27 м.Вінниці, тому запис про її звільнення у трудовій книжці з цієї посади є неправдивим. Наказу про таке переведення суду не надано.

Крім того, не заперечують отримання від відповідача заробітної плати за вересень 2022, проте вперше вони дізнались, що така виплата було проводена з окладу завідувача. Враховуючи ту обставину, що в день звільнення його довірительці не було видано наказу, а тому її нічого не відомо про компенсацію за невикиристану відпустку, розмір такої виплати та за який саме термін невикористаної відпустки вона має бути здійснена.

Також вказує, що посилання відповідача на заяву незрозумілого походження про зберігання трудової книжки датованої 21.09.2022, прямо суперечать намірам позивача ОСОБА_1 отримати свою трудову книжку, оскільки вона була змушена звернутися за допомогою до адвоката, щоб відповідач відерагував і повернув її. Лише 20.10.2022 завідувач аптеки видала її з умовою підписати заяви та накази, де вона вказала дату 20.10.2022.

Звертають увагу, що відповідач не надав суду оригіналу такої заяви, а надав фотографії з Viber, які як доказ до уваги братися не можуть.

Підсумовуючи вищевикладене, зазначають, що позивач ОСОБА_1 отримала свою трудову книжку 20.10.2022 з порушенням вимог Кодексу законів про працю, а посилання відповідача на обставини, що заважали йому здійснити звільнення ОСОБА_1 вчасно взагалі не можуть братися до уваги.

Звільнення поивача ОСОБА_1 мало місце 26.09.2022 з того часу позивач продовжувала переносити моральні страждання, а тому відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. вважають розумним, виходячи з того, що при продовженні нормальної роботи позивач міг би заробити їх за той час, і в межах саме цієї суми експерти визначають відшкодування моральної шкоди працівників, які незаконно звільненні з роботи.

01.03.2022 до суду надійшло заперечення відповідача ТОВ "Фармація Вінниччини". де щодо начебто пропуску строку на подання відзиву зазначають, що отримали позовну заяву без документів, про що повідомили суд належним чином. Тобто намагання позивача залишити поза увагою їх відзив розціюють не що інше як спробу приховати від суду правдиву інформацію, яка ставить сторону позивача в не дуже вигідне становище.

Звертають увагу суд на той факт, що позивачем не було направлено заяви про скасування заяви від 21.09.2022 про зберігання трудової книжки або заяви про направлення її поштою на конкретну адресу позивача, хоча вона могла би бути направлена на той же Вайбер як і сама заява про звільнення.

Тобто, позивач була звільнена на підставі заяви 26.09.2022, про що був виданий відповідний наказ, у день звільнення позивачу були виплачені всі належні її грошові кошти в т.ч. і компенсація за відпустку.

Трудова книжка не була видана в день звільнення тільки тому, що була заява позивача про її відповідальне зберігання.

Звертають увагу на той факт, що лише після фактичного отримання позивачем трудової книжки 20.10,2022 за участю адвоката та свідків, відповідачем були подані відповідні докази.

Тому, ними було звільнено позивача відповідно до норм чинного законодавства та без порушень, абсолютно законно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених у позовній заяві. Суду уточнила, що отримала кошти при звільненні, а також те, що вона не писала заяви про передачу її трудової книжки на відповідальне зберігання роботодавця. Також вказал, що її нічого не було відомо про зайняття посади завідуючої аптекою №27 м. Вінниці, вона працювала у аптеці №19 м. Вінниці фармацевтом. Проте вона підписувала договір про матеріальну відповідальність. Вона неодноразово зверталася до відповідача з прохання надати її трудову книжку, але ті ігнорували. Лише тільки тоді, коли вона звернулася за юридичною допомогою до адвоката, 20.10.2022 вона отримала свою трудовоу книжку за умови підписання заяви та наказу, що вона працює завідуюючою аптеки. Такими неправомірними діями її спричиненна моральна шкода, яку просить стягнути з вдіповідача.

Представник позивача ОСОБА_5 адвокат Ткачук В.П. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав. Зазначив, що його довірительку було зільнено з роботи з порушенням норм трудового законодавства, зокрема ст.47 КЗпП її не було видано трудову книжку та не проведено належний розрахунок при звільненні. Враховуючи ту обставину, що вона лише 20.10,2022 отримала свою трудову книжку, тому відповідно і днем звільненян має бути 20.10.2022 і відповідно підлягає до стягнення середній заробіток за час вимушеного прогулу. Також, вона на протязі місяця не могла влаштуватись на офіційну роботу, чим була спричинена її моральна шкода, яку оцінюють в 20 000 грн. і просять стягнути з відповідача.

Представник відповідача ТОВ "Фармація Вінниччини" в судове засідання не з`явився. У поданому відзиві просили справу розглянути без участі їхнього представника за наявними у справі доказами. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просять відмовити повністю.

Із показань свідка ОСОБА_3 допитаного в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є його знайомою і його відомо, що в неї є якісь проблеми по роботі. 20.10.2022 вона до нього зателефонувал і попросила його відвезти на наколишнє місце роботи та бути свідком при тому, як її будуть видавати трудову книжку. Це було 20.10.2022. Знає, що вона у даній аптеці працювала, продавала ліки.

Із показань свідка ОСОБА_4 допитаного в судовому засіданні встановлено, що він 20.10.2022 близько 16:00 год йшов у м.Вінниці по вул. Київська. Проходячи повз аптеку №19 побачив якихось людей. До нього підійшов чоловік, представився адвокатом і запропонував йому бути свідком того як мають вручити трудову книжку. У приміщенні аптеки, позивач написала заяву про звільнення 26.09.2022 і отримала трудову книжку, про отримання якої вона написала по факту 20.10.2022. Також повідомив, що між завідуючою і позивачем виник спір відносно посади, яку позивач займала.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, врахувавши пояснення відповідача викладені у відзиві, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні досліджено трудову книжку серії НОМЕР_1 видану на ім`я ( ОСОБА_6 ) ОСОБА_1 (а.с.16-18) де міститься запис про прийняття на роботу ТОВ "Фармація Вінниччини" 22.01.2022 на посаду фармацевта аптеки. 03.02.2022 переведена на посаду завідувач аптекою №27. 26.09.2022 звільнена з займаної посади ст.38 КЗпП.

Адвокатський запит на ім`я завідуючої Аптекою оптовий цін Головащенко Н.А. (а.с.19) та на ім`я директора ТОВ "Фармація Вінниччини"Козаченко І.І. (а.с.21), які відправлені 10.10.2022 свідчить про те, що представник ОСОБА_1 звертався до сторони відповідача для отримання інформації про фактичні правові підстави звільнення з роботи ОСОБА_1 .

Заява ОСОБА_1 на ім`я директора ТОВ "Фармація Вінниччини" ОСОБА_7 (а.с.23) та на ім`я завідуючої Аптекою оптових цін ОСОБА_2 (а.с.25), які відправлені 11.10.2022 свідчать про те, що вона звернулася про оформлення її трудової книжки, шляхом внесння запису про звільнення та провести з нею повний розрахунок. Книжку просить направити на адресу АДРЕСА_3 та на ім`я директора ТОВ "Фармація Вінниччини" (а.с.21)

Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 як завідуючої аптеки №27 (а.с.27) судом встановлено, що вона написана 14.09.2022 про те, що ОСОБА_1 просить звільнити її з займаної посади завідуючої аптеки №27 за власним бажанням з 26.09.2022. Також погоджена дата останнього виходу в зміну 21.09.2022.

Відповідно до досудової вимоги представника ОСОБА_1 адвоката Ткачука В.П. ві 21.10.2022 (а.с.28-29) адресованої на ім`я директора ТОВ "Фармація Вінниччини" Козаченко І.І., де останні просять відповідно до норм чинного законодавтсва здійснити повний розрахунок із ОСОБА_1 , визначивши останнім днем її роботи 20.10.2022, а саме день отримання нею трудової книжки, надіслати рекомендованим листом наказ про звільнення ОСОБА_8 з роботи 20.10.2022 або витяг з нього. Вказують, що в разі відсутності задоволення цієї досудової вимоги будуть змушені звернутися до суду із позовною заявою про незаконне звільнення ОСОБА_1 з роботи.

Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 (а.с.38) датованої 20.10.2022 адресованої на ім`я директора ТОВ "Фармація Вінниччини" ОСОБА_7 , остання просить надіслати її трудову книжку на адресу АДРЕСА_2 .

Наказом №14.09-1К від 14 вересня 2022 (а.с.39) ОСОБА_1 звільнено 26 версеня 2022 з завідувача аптеки №27 за ст. 38 КЗпП України на підстави заяви ОСОБА_1 . В наказі міститься підпис ОСОБА_1 , про те, що вона з ним ознайомилась 20.10.2022. Також до наказу надано додаток (а.с.40) де зазначено, щоб здійснити виплату грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористану частину щорічної відпустки строком 15 календарних днів.

Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 (а.с.44) датованої 20.10.2022 адресованої на ім`я директора ТОВ "Фармація Вінниччини" ОСОБА_7 , яка просить звільнити її з займаної посади за власним бажанням з 20.10.2022.

Відповідно до розписки ОСОБА_1 (а.с.45) остання вказала, що вона отримала свою трудову книжку серії НОМЕР_2 .

Відповідно до акту від 20.10.2022 складеного 16:15 про отримання трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.46) складеного адвокатом Ткачуком В.П. в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибула разом з двома свідками для отримання своєї трудової книжки за адресою АДРЕСА_4 шляхом її передачі від завідуючої аптеки оптових цін ОСОБА_2 без підпису в журналі або особовій картці 20.10.2022. В трудовій книжці ОСОБА_1 при її отриманні 20.10.2022 внесені наступні записи про її звільнення: 11.03.2022 переведена на посаду завідуючої аптеки №27.

26.09.2022 звільнена з займаної посади за ст. 38 КЗпП України.

20.10.2022 ОСОБА_1 при отриманні трудової книжки були надані для заповнення та підпису наступні документи - заява про звільнення від 20.10.2022. Розписка про отримання трудової книжки від 20.10.2022 Наказ №14.09-К від 14.09.2022 про звільнення ОСОБА_1 .

Завідуюча аптеки оптових цін №19 ОСОБА_2 від підпису в акті відмовилась.

Також в судовому засіданні досліджено надану до відзиву заяву ОСОБА_1 від 21.09.2022 про передачу трудової книжки на відповідальне зберігання (а.с.83) адресованої на ім`я директора ТОВ "Фармація Вінниччини" Козаченко І.І., в якій остання зазначає, що у зв`язку з введенням на території України військового стану та ненадійністю роботи ПАТ "Укрпошта" та ТОВ "Нова пошта" просить прийняти належну її трудову книжку на безоплатне зберігання до моменту його скасування.

Про місце направлення належної її трудової книжки після скасування військового стану нею буде повідомлено додатково.

Відповідно до копії розрахункового листка за вересень 2022 (а.с.87) та супровідних відомостей про перерахування коштів на поточні рахунки №132 та № НОМЕР_3 (а.с.88,89) ОСОБА_1 здійснено нарахування заробітної плати, в тому числі компенсацію за відпустку, яку перераховано на її банківський рахунок.

Відповідно ТОВ "Фармація Вінниччини" (а.с.128) зазначається, що ОСОБА_1 працювала у товаристві з 22.01.2021 по 26.09.2022. На посаді завідувача аптеки №27 з 03.02.2022 по 26.09.2022. Також зазначається розмір нарахованого та виплаченого доходу за вказаний період.

Відповідно до наказу №03.02-3К від 03 лютого 2022 про переведння на іншу роботу (а.с.129) ОСОБА_1 переведено з посади фармацевта на посаду завідувач аптеки №27.

Відповідно ТОВ "Фармація Вінниччини" (а.с.131) зазначається, що ОСОБА_1 дійсно прийнята на роботу в ТОВ "Фармація Вінниччини" на посаду фармацевта з 22.01.2021 на підставі наказу №21.01-9К від 21 січня 2021, переведена на посаду провізора з 16.04.2021, на підставі наказу 16.04-4К від 16.04.2021, з 01.11.2021 посада "Провізор" змінена на "Фармацевт" згідно до Національного класифікатора України ДК 003 2010 "Класифікатор професій, переведена на посаду завідувача аптеки №27 на підставі наказу №03.02-3К від 03.02.2022 звільнена з займаної посади 26.09.2022 на підставі наказу №14.09-1К від 14.09.2022 (за власним бажанням ст.38 КЗпП України). Співробітник ОСОБА_1 за сумісництвом на даному підприємстві не працювала.

Оцінюючи вказані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно достатті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбачених трудовим законодавством (статті 2, 36, 40, 41 КЗпП України).

Аналіз указаних норм трудового права дає підстави для висновку, що у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 22.01.2021 працювала у ТОВ "Фармація Вінниччини" і 14.09.2022 написала заяву про звільнення з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП, про що між нею та роботодавцем було погоджено як дата звільнення так і дата останнього виходу на зміну. Крім того, при звільненні відповідачем було здійснено виплату її заробітної плати за вересень місяць 2022 так і компенсацію невикористаної відпустки, що підтверджується нарахованою відомістю заробітної плати та показаннями позивача ОСОБА_1 . Тобто, відповідачем було повністю дотримано процедуру звільнення відповідно до вимог чинного трудового законодавства. Крім того, між позивачем та відповідачем виник спір щодо невидачі позивачу трудової книжки в день звільнення. З огляду на матеріали позову суд дає оцінку позову в межах наведених мотивів, а саме позивач посилається на норму ст. 47 КЗпП України та Інструкції про порядок ведення трудових книжок. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення, копія наказу видається на вимогу працівника. В судовому засіданні із досліджених доказів встановлено, що позивачем ОСОБА_1 21.09.2022 відповідачу була надіслана заява про передачу трудової книжки на відповідальне зберігання, в якій остання зазначає, що у зв`язку з введенням на території України військового стану та ненадійністю роботи ПАт "Укрпошта" та ТОВ "Нова пошта" просить прийняти належну її трудову книжку на безоплатне зберігання до моменту його скасування. Про місце направлення належної її трудової книжки після скасування військового стану нею буде повідомлено додатково. Крім цього, з наданих суду доказів не вбачається, що позивач звертався з заявою про скасування заяви від 21.09.2022 про зберігання трудової книжки або заяви про направлення її поштою на конкретну адресу позивача, хоча вона могла би бути направлена на той же Вайбер як і сама заява про звільнення. За таких підстав, суд вважає, що дії відповідача щодо невидачі трудової книжки у день звільнення ОСОБА_1 є правомірними і лише коли вона 10.10.2022 надіслала заяву про видачу її трудової книжки, відповідачем 20.10.2022 її було доставлено до м. Вінниці на колишнє місце роботи позивача, її повідомлено про можливість прибути за її отриманням і було здійснено її видачу, що підтверджується як матеріалами справи так і поясненнями як сторони позивача так і показаннями свідків. Суд критично ставиться до пояснень позивача та не бере їх до уваги, що вона не писала заяви про залишення трудової книжки на зберігання у відповідача, оскільки в судовому засіданні пропозиція головуючого по справі щодо проведення експертизи відповідної заяви була залишена поза увагою. Що стосується вимоги позивача про невидачу її в день звільнення наказу про звільнення, а також інформації щодо компенсації грошових коштів, суд зазначає, що звільнення ОСОБА_1 відбулося за власним бажанням, не з ініціативи відповідача, тому копія наказу згідно чинного трудового законодавства видається лише на вимогу працівника. Проте такої вимоги зі сторони позивача не було. Щодо твердження позивача про внесення недостовірного запису у трудову книжку, щодо звільнення її з посади завідуючої аптеки №27, на які вона не працювала і її нічого не було відомо, суд вважає, що нею не ставилась вимога щодо скасування наказу про переведення, а тому відповідний запис у трудовій книжці суд вважає достовірним. Згідно з пунктом 4.1 та пунктом 4.2 Інструкції при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Частиною п`ятою статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Таким чином, для застосування цієї норми права необхідна наявність таких умов: затримка у видачі трудової книжки; вина власника або уповноваженого ним органу; вимушений прогул, викликаний затримкою видачі трудової книжки. Судом встановлено, що звільнення ОСОБА_1 було здійснено на законних підставах, вини відповідача у затримці видачі трудової книжки не встановлено, тому і відповідно позовні вимоги про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день фактичного отримання трудової книжки та стягнення моральної шкоди є похідними від першої (позовна вимога про зміни запису про звільнення позивача) і такими, що до задоволення не підлягають. Таким чином, оскільки будь-яких порушень трудового законодавства в межах заявлених позовних вимог зі сторони відповідача не встановлено, а тому суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Керуючись ст. ст. 13, 19, 76-82, 258-265, 268,293,294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «Фармація Вінниччини» про внесення запису до трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, відмовити. Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.