Справа № 351/1833/22
Номер провадження №2/351/193/23
20 березня 2023 року м. Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді Посохова І.С.,
за участю секретаря судового засідання Равлюк М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снятина в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до Снятинського районного суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що їй належить на праві приватної власності будинок, який находиться в АДРЕСА_1 .
Відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрована в господарстві позивача та є колишньою дружиною онука позивача, однак в господарстві не проживає з 2016 року, оскільки проживає за межами України, не підтримує ніяких стосунків ні з позивачем, ні з її онуком. Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області шлюб між її онуком ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Відповідач вибула з господарства, але з реєстрації не знялась.
Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 з тих підстав, що відповідач не проживає тривалий час у вказаному житловому будинку і добровільно з реєстраційного обліку не знімається.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи, справу просила розглядати за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.
З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта: Індексний номер документа: 266718434, дата, час формування: 20.07.2021 19:59:53, ОСОБА_1 належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 01-03/9/21/329 від 09.12.2022, виданим виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, в житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , при обстеженні виявлено, що заявник проживає в господарстві одна, вдова, пенсіонерка хворіє. В господарстві зареєстрована колишня дружина її онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зі слів заявниці та рідних не проживає в господарстві з листопада 2016 року.
Згідно з копією рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27.01.2020, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30.07.2016 виконавчим комітетом Устянської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, а/з № 6 - розірвано.
Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України.
Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Отже, ураховуючи, що відповідач ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає з 2016 року без поважних причин, тобто більше одного року, не є власником будинку та не є членом сім`ї позивача, який є власником будинку, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Водночас, суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.
Ураховуючи вказану вище норму Закону, суд не має можливості задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та ухвалити рішення про зняття відповідача з реєстрації місця проживання, оскільки в даному випадку зняття відповідача з реєстрації здійснюється компетентним органом на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 7 від 13.12.2022 у сумі 992,40 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Іван ПОСОХОВ