Справа №279/4171/22 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л.А.
Категорія 44 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

21 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

розглянувши заяви суддів Шевчук А.М., Коломієць О.С. і Талько О.Б. про самовідвід

у цивільній справі №279/4171/22 за позовом ОСОБА_1 в інтересах і на захист неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод МДФ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" про припинення екологічно небезпечної діяльності підприємств на території м.Коростеня та стягнення моральної шкоди

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» та Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод МДФ"

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 грудня 2022 року

на додаткове рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «Коростенський завод МДФ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» подали до Житомирського апеляційного суду апеляційні скарги на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 грудня 2022 року та на додаткове рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2022 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2023 року визначено склад колегії суддів: головуюча суддя Шевчук А.М., судді Талько О.Б., Коломієць О.С.

15 березня 2023 року від ТзОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» через систему «Електронний суд» надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Шевчук А.М., суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С. Заява обґрунтована тим, що впродовж вересня 2021 року по жовтень 2022 року судді розглядали низку справ за аналогічними позовами до ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТзОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», зокрема справи: №279/2933/20, №279/3536/20, №279/1808/22, №279/1834/22, №279/4170/22. У цих справах єдиним доказом був висновок комісійної інженерно-екологічної експертизи від 12 липня 2019 року. Посилається на те, що судді підійшли до розгляду даних справ по аналогії, приймаючи рішення на підставі вказаного висновку експертизи всупереч вимогам цивільного процесуального законодавства, як преюдиційні один до одного. За своїм змістом кожне рішення дублює попереднє, що свідчить про формальність підходу до розгляду наведених справ та є безумовним порушенням ст.89 ЦПК України. Крім того, в порушення підпункту 2.3.4 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2023 року з розподілу були виключені майже всі судді крім: Коломієць О.С., Миніч Т.І., Павицької Т.М., Талько О.Б., Трояновської Г.С., Шевчук А.М., що на переконання скаржника свідчить про порушення порядку визначення суддів для розгляду справи.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 16 березня 2023 року відвід суддів Шевчук А.М., Талько О.Б., Коломієць О.С. визнано необґрунтованим та питання про відвід передано на вирішення в порядку, визначеному ст.33 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу від 17 березня 2023 року справу для вирішення питання про відвід розподілено судді Борисюку Р.М. (на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 грудня 2022 року), який не входить до складу колегії суду.

Ухвалою судді Житомирського апеляційного суду від 17 березня 2023 року, який не входить до складу колегії суддів, Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» відмовлено в задоволенні заяви про відвід суддів Шевчук А.М., Талько О.Б., Коломієць О.С., а справу №279/4171/22 передано для продовження розгляду в складі суду, визначеному протоколом автоматизованого розподілу від 10 січня 2023 року.

Протоколом автоматизованого розподілу від 17 березня 2023 року справу для вирішення питання про відвід розподілено судді Микитюк О.Ю. (на додаткове рішення Коростенського міськрайонного суду від 19 грудня 2022 року), яка не входить до складу колегії суду.

Ухвалою судді Житомирського апеляційного суду від 20 березня 2023 року, яка не входить до складу колегії суддів, Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» відмовлено в задоволенні заяви про відвід суддів Шевчук А.М., Талько О.Б., Коломієць О.С., а справу №279/4171/22 передано для продовження розгляду в складі суду, визначеному протоколом автоматизованого розподілу від 10 січня 2023 року.

Разом із тим, судді Шевчук А.М., Талько О.Б. та Коломієць О.С. вважають за необхідне заявити самовідвід.

Відповідно до пункту 5 частини першої ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

У ст. 15 Кодексу суддівської етики та п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст.6 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі- Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав люлини існування безсторонності для цілей пункту першого ст.6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється, адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року в справі «Де Куббер проти Бельгії», від 01 жовтня 1982 року «Пєрсак проти Бельгії», від 15 грудня 2011 року «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» тощо).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Із метою виключення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості у будь-кого та відповідно до пункту 5 частини першої ст.36 ЦПК України колегія суддів задовольняє заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про самовідвід у даній справі для забезпечення учасникам справи права на безсторонній суд.

Керуючись ст.36,39,40 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити заяви суддів Шевчук Алли Миколаївни, Талько Оксани Борисівни та Коломієць Оксани Сергіївни про самовідвід.

Справу передати на повторний автоматизований розподіл.

Головуюча Судді