Справа № 127/82/23
Провадження № 2/127/4/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 рокумісто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу від 31.08.2020 №022,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Будинок Комфорту» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач) про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу №022 від 31.08.2020 в сумі 119 016 грн., яка складається з 39 222,00 грн. суми вартості об`єкту оренди, 20 961,00 штрафу, 19611,00 грн. пені за прострочені орендні платежі, та 39 222,00 грн. суми вартості орендних платежів. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідно до умов договору орендодавець передав орендареві у строкове платне володіння та користування майно: телевізор LCDtv55"Xiaomi Mi TV UHD 4S55" з наступним переходом права власності на майно на умовах визначених договором. Згідно договору строк оренди майна за договором складає 18 місяців, щомісячний платіж за договором 2 179,00 грн., вартість майна при викупі об`єкта оренди за 18 місяців з ПДВ становить 39 222,00 грн. Відповідно до умов договору орендна плата вноситься до 31-го числа кожного наступного місяця, що слідує за місяцем укладення договору. Позивач виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі та надав у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди шляхом направлення об`єкту оренди оператором поштового зв`язку «Нова пошта». Відповідач перевірив та підтвердив справність об`єкту оренди, оскільки не скористався своїм правом на повернення майна протягом 14 днів. Відповідач свої зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконує внаслідок чого у ОСОБА_1 утворилась заборгованість по оплаті орендних платежів у розмірі 39 222,00 грн., відповідно до умов договору відповідачу нараховано пеню - 19 611,00 грн. Позивачем у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору 22.01.2022 направлено вимогу щодо одностороннього розірвання договору, тому позивач також просив стягнути з відповідача штраф за розірвання договору 20 961,00 грн. та суму вартості об`єкта оренди 39 222,00 грн.

Ухвалою судді від 10.01.2023 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Судом виконано вимоги процесуального закону в частині повідомлення відповідача про наявність в провадженні суду вказаної справи з роз`ясненням процесуального права на подання заяв по суті спору.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 31.08.2020 у між ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 в електронному вигляді укладено договір оренди майна з правом викупу № 022.

Відповідно до п. 1 вказаного договору орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене в п. 2 цього договору, з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених правилами надання майна в оренду, які є невід`ємною частиною цього договору, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Пунктом 3 договору передбачено, що орендодавець зобов`язується передати орендарю об`єкт оренди протягом п`яти робочих днів з дати укладення договору за товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом перевізника. Сплата орендної плати у розмірі 2 179,00 грн. здійснюється орендарем до 31-го числа кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 18 місяців, де днем внесення останнього платежу є 01.03.2022. (а.с. 14).

Згідно з п.7 договору викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди здійснюється за умови належної сплати всіх орендних та авансових платежів відповідно до 4 цього договору.

Відповідно до п. 2 договору об`єктом оренди є майно - LCDtv55"Xiaomi Mi TV UHD 4S55", вартістю 39 222,00 грн. з ПДВ, щомісячний платіж становить 2 179,00 грн., строк оренди - 18 місяців.

Згідно з п.8.5 Правил надання майна в оренду, які є невід`ємною частиною договору, у разі не здійснення плати орендарем протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладання договору орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей договір, повідомивши орендаря за п`ятнадцять календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язується сплатити вже нараховану орендну плату, додатково сплатити штраф у розмірі 50% від загальної суми прострочених орендних платежів та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною у Договорі оренди майна за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення Договору орендних платежів, або повернути об`єкт оренди.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

В пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, по електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7 ст.11 названого Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частинами 1, 3 ст.509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст.760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживана річ).

У відповідності до ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання виконав, передав вказане майно у користування Відповідачу, що підтверджується Експрес-накладною «Нова пошта» № 2541 та листом ТОВ «Нова пошта» з доданим до нього реєстром (переліком) адресатів (одержувачів) з відміткою про отримання 02.09.2020 ОСОБА_1 відправлення за Експрес-накладною, а саме майна, що передбачено п. 2 Договору № 022 від 31.08.2020. (а.с.14-15).

Однак відповідач, всупереч умовам договору оренди майна з правом викупу, свої зобов`язання за договором не виконав, орендну плату жодного разу не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до п.6.4.6. Правил - у разі припинення Договору оренди майна з правом викупу, в тому числі і в разі одностороннього його розірвання за ініціативи орендодавця, орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані, у якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення, а також штрафу у розмірі, визначеному в пункті 8.5 даних правил, та сплати вартості об`єкту оренди за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення Договору оренди майна з правом викупу орендних платежів.

Як зазначалось вище, відповідно до п.8.5 Правил - орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати Договір оренди майна з правом викупу, повідомивши орендаря за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до фактичної дати такого розірвання у разі: - не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту останнього платежу або укладення Договору оренди майна з правом викупу (залежно від того, що настало раніше).

За прострочення орендних платежів Орендар зобов`язується сплатити на користь Орендодавця штраф у сумі 75 грн. за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, а також пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів за Договором оренди майна з правом викупу. (п. 8.4 Правил).

Повідомленням від 22.01.2022 про розірвання договору та необхідність сплатити заборгованість (у порядку п.8.7 Правил) ТОВ «Будинок Комфорту» повідомило відповідача про одностороннє розірвання договору № 022 оренди майна з правом викупу від 31.08.2020, з 22.02. 2022. (а.с. 16).

Згідно зі ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором станом на 21.12.2022 заборгованість відповідача перед позивачем становить 119016,00 грн., яка складається з суми прострочених орендних платежів 39 222,00 грн., пені за прострочені орендні платежі 19 611,00 грн., штрафу - 20 961,00 грн., суми вартості об`єкта оренди - 39 222,00 грн.

Разом з цим, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника заснованих на нормах закону невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21.10.2015 №6-2003цс15, та Верховного Суду, викладеній у постанові від 25.07.2018 у справі №2-2171/11.

Позивачем надано суду докази про порушення відповідачем умов договору, яке полягає у несплаті орендної плати. В той же час за це порушення позивачем нарахована і пеня, і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення.

За таких обставин, з метою забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені, а вимоги щодо стягнення штрафу задоволенню не підлягають.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку викупу об`єкту оренди зобов`язання простроченого боржника за договором не припиняється. Так, зобов`язання може бути належно виконане простроченим боржником.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті).

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

У даній справі сторони погодили строк оренди майна з правом викупу, термін закінчення сплати орендних платежів припадає на 18 місяць з дати укладення договору (згідно п. 3 Договору - 01.03.2022), а також термін щомісячного виконання зобов`язання.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення вартості об`єкту оренди позивач також посилався на Правила надання майна в оренду, текст яких знаходиться за відповідним посиланням у мережі Інтернет.

Суд вважає, що розміщені на сайті позивача Правила надання майна в оренду ТОВ «Будинок Комфорту», які не підписані відповідачем, не можуть бути належним доказом наявності підстав для повторного стягнення з відповідача вартості майна, оскільки цей доказ не містить підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір оренди майна з правом викупу №022 від 31.08.2020.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

Суд бере до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 у справі № 342/180/17, оскільки спірні правовідносини та правовідносини, які були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, хоча і не є тотожними, однак вказують на порядок доведення позивачем повідомлення та узгодження зі споживачем, як слабшої сторони договору, умов укладеного договору.

Враховуючи, що вартість майна визначена сторонами в договорі оренди майна з правом викупу №022 від 31.08.2020, становить 39 222,00 грн., яка розстрочена на 18 місяців, підстав для повторного стягнення вартості цього ж майна в якості орендної плати (сукупного розміру орендних платежів) судом не встановлено.

Отже, судом встановлено наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 39 222,00 грн. - вартості об`єкту оренду та 19 611,00 грн. пені, яка нарахована відповідно до п. 5 Договору оренди майна з правом викупу №022 від 31.08.2020, тому вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В іншій частині вимоги до задоволення не підлягають, з підстав, що наведено вище.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково (на 49,3%), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в розмірі 1226,36 грн.

Керуючись ст. ст.12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу від 31.08.2020 №022, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» заборгованість за договором оренди майна з правом викупу від 31.08.2020 №022 в розмірі 58 833,00 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот тридцять три) грн.00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 226 (одна тисяча двісті двадцять шість) грн. 36 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Алмазова Генерала, 13 А, кім. 200;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: