Справа № 216/711/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення цивільної справи для розгляду за підсудністю

27 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., дослідивши матеріали позовної заяви Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» Демченко А.Г. 31.01.2023 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 як власника приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість, згідно договору купівлі-продажу теплової енергії №5185 від 01.04.2008, на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за теплову енергію за період 03.11.2020 по 30.11.2022 в розмірі 21 423,34 грн, за абонентське обслуговування за період 05.11.2021 по 30.11.2022 в розмірі 265,75 грн, суму збитків від інфляції в розмірі 4 874,03 грн, суму 3% річних в розмірі 611,79 грн, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Ухвалою суду від 14.02.2023 матеріали цивільної справи №216/711/23 направлено за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

22.03.2023 матеріали цивільної справи №216/711/23 надійшли до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали цивільної справи передані судді Сіденку С.І.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона не підсудна Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв`язку з чим підлягає поверненню для розгляду за підсудністю до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з огляду на таке.

Відповідно до визначеного ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст.ст. 26-30 ЦПК України). Розгляд справи неповноважним складом суду, порушення правил юрисдикції є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, приписами ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено виключну підсудність для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, які пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до положень ст. 81 ЦК України, до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

За таких обставин, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року №3 перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин. Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. До такого висновку дійшов Верховний Суд і у постановах від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17, від 04 березня 2020 року у справі №757/91/19-ц. З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Предметом вимог у даній справі за позовом КПТМ «Криворіжтепломережа» є зобов`язання, які випливають з надання послуг з постачання теплової енергії до нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 . Такі послуги надавались безпосередньо за місцем знаходження нерухомого майна, а відтак і позов про стягнення заборгованості за надання послуг пред`явлено за місцем знаходження цього майна, підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, визначеними ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Враховуючи, що нерухоме майно, з приводу якого виник спір, знаходиться на території Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тому позовна заява початково пред`явлена КПТМ «Криворіжтепломережа» з дотриманням правил виключної підсудності, передбачених ст. 30 ЦПК України, Центрально-Міському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Місце реєстрації проживання відповідача в даному випадку є другорядним та жодного значення для визначення підсудності справи не має.

Враховуючи встановлені обставини, вважаю, що під час прийняття рішення про передачу позовної заяви для розгляду за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, головуючим суддею Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області допущено ситуацію, за якої виник спір про підсудність між судами, в той час як ч. 1 ст. 32 ЦПК України імперативно визначено: спори про підсудність між судами не допускаються.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Оскільки підстави, визначені ч. 1 ст. 31 ЦПК України для передання цивільної справи для розгляду за підсудністю в даному випадку відсутні, приходжу до висновку, що передача справи з Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснена з порушенням ст. 31 ЦПК України та призводить до виникнення між судами спору про підсудність, а відтак справу слід повернути до цього суду для розгляду за підсудністю як помилково направлену.

Суд зауважує, що дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду справи є однією зі складових законності судового рішення. Розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону і підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч. 1 ЦПК України). Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи за позовною заявою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію повернути до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю як помилково направлену.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано 27 березня 2023 року.

Суддя Сіденко С.І.