ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2548/23 Справа № 207/1597/20 Суддя у 1-й інстанції - Бистрова Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Деркач Н.М., Куценко Т.Р.,

секретар судового засідання - Драгомерецька А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 19/25 частин домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровим №2875, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою О.М. від 03 листопада 2016 року, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

19/25 частин домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами належали рідній бабці ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до часу її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складається з:

А-1 житловий будинок, розмір житлової площі 58,5 кв.м., загальна площа 94,6 кв.м.;

Б-1 житловий будинок, розмір житлової площі 17,6 кв.м., загальна площа 26,8 кв.м.;

В-1 гараж, І-1 сараї, З-1 вбиральня, І-ІІ тротуари, № 1,2 водопроводи, №3 зливна яма, №4-7 огорожі.

Власником 6/25 (18/75) частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу 18/75 частин домоволодіння, посвідченого Державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за реєстровим № 1-1588 від 11 вересня 2012 року.

Згідно технічного паспорта (надалі Техпаспорт), виготовленого обласним комунальним підприємством Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації, станом на 31 жовтня 2016 року (інвентаризаційна справа № 1204 реєстровий № 1845), фактично у користуванні ОСОБА_2 знаходиться житловий будинок літ.А-1 з підвалом та входом у підвал (літ. а 3 -1), прибудова (літ. а 2 -1), гараж ( літ. В-1), сарай ( літ.І-1), зливна яма №3, хвіртка №4, водопровід №1, тротуар І, огорожа №7.

У відповідності до вказаного Техпаспорта, ОСОБА_1 , якій належить 6/25 (18/75) домоволодіння, користується окремо розташованими будівлями: житловим будинком ( літ.Б-1), сарай (літ.Г-1), вбиральня (літ.3-1).

З 04 травня 2020 року, ОСОБА_2 , маючи домовленість з покупцем ОСОБА_4 , мала намір продати йому 19/25 частин домоволодіння, належного їй на праві спільної часткової власності, попередньо запропонувала ОСОБА_1 придбати за визначену суму з покупцем 19/25 частин домоволодіння або звернутись до нотаріуса з заявою про відмову від переважного права купівлі - продажу. Також ОСОБА_2 запропонувала укласти договір про порядок володіння та користування спільним майном, зокрема, земельною ділянкою.

Під час зустрічі 22 травня 2020 року, в приміщенні нотаріальної контори з приватним нотаріусом КМНО Яловою О.М., при обговорюванні питань та пунктів договору про порядок володіння та користування спільним майном, наполягаючи на своїх особистих інтересах, які суперечили чинному законодавству України, не зважаючи на пояснення нотаріуса, ОСОБА_1 не мала бажання скористатися своїм переважним правом купівлі за ціною, оговореною з потенційним покупцем ОСОБА_4 і не бажала підписувати заяву про відмову від переважного права купівлі. ОСОБА_1 та її батько ОСОБА_5 із скандалом та гучною сваркою залишили нотаріальну контору. ОСОБА_1 була запрошена під час спілкування в нотаріальній конторі на 25 травня 2020 року о 14 годині 00 хвилин для підписання заяви про відмову від переважного права купівлі та укладення і підписання договору про порядок володіння та користування спільним майном. В зазначений час ОСОБА_1 не з`явилась та про причини неявки ніяким чином не повідомила. Майбутній покупець ОСОБА_4 мав самостійні зустрічі та обговорював питання стосовно бажання придбати 19/25 частин домоволодіння, які не дали жодного результату. Дані факти підтверджуються письмовою відповіддю на адвокатський запит приватного нотаріуса КМНО Ялової О.М. від 25 червня 2020 року за вих.№ 64/01-16.

Впродовж року ОСОБА_2 за допомогою ріелтора намагалась продати 19/25 частин належного їй домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Більше десяти осіб мали бажання придбати частину домоволодіння, але після спілкування з співвласницею ОСОБА_1 та її батьком, вони зникали. Не зрозуміло взагалі що говорили потенційним покупцям, зрозуміло тільки те, що ОСОБА_1 свідомо протидіяла та перешкоджала реалізації права вільного розпорядження своєю власністю ОСОБА_2 .. Декілька разів, в телефонній розмові, мати ОСОБА_1 , ОСОБА_6 вмовляла ОСОБА_2 дозволити проживання в належному їй будинку літ А- 1 (згідно Техпаспорта) її доньці ОСОБА_1 ..

Під час ведення переговорів з потенційним покупцем ОСОБА_4 , ОСОБА_1 висловила в ультимативній формі бажання придбати 19/25 частин домоволодіння, належного ОСОБА_2 , за значно нижчу суму продажу. ОСОБА_2 в котрий раз, висловила бажання продати свої 19/25 частин домоволодіння ОСОБА_1 за суму, узгоджену з потенційним покупцем ОСОБА_4 .. Декілька разів ОСОБА_2 піддавалася нецензурній брані батька ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , який намагався вчинити й силове насильство. За даним фактом ОСОБА_2 вимушена була звернутись до Південного ВП м.Кам`янське з відповідною заявою.

04 червня 2020 року поштовим замовним з описом вкладу відправленням ОСОБА_2 відправила лист-пропозицію з`явитись до нотаріальної контори приватного нотаріуса КМНО Ялової О.М.. 11 червня 2020 року о 14 годині 00 хвилин для обговорення, складання, узгодження з наступним підписанням договору про виділ частки в натурі (поділ) домоволодіння з наміром припинення спільної часткової власності. До теперішнього часу ОСОБА_1 в контору приватного нотаріуса КМНО Ялової О. М. не з`являлась, не телефонувала, не пропонувала звернутись до іншого нотаріуса. Будь-яких інших пропозиції щодо врегулювання спірних питань стосовно спільної часткової власності не висловлювала. Неодноразово ОСОБА_2 намагалась знайти будь-які шляхи для компромісу в вирішенні мирного врегулювання відносин щодо виділу (поділу) майна, але всі численні дії не дали жодного результату.

Також, ОСОБА_1 неодноразово відмовлялась укласти договір користування земельною ділянкою, яка перебуває у спільній частковій власності на підставі часток, що є у спільній власності, та використовувала спільну земельну ділянку за своїм власним баченням і розсудом, будуючи залізобетонні огорожі, позбавивши права спільного користування земельною ділянкою ОСОБА_2 ..

Відповідно до технічного висновку про стан будівельних конструкцій за результатами обстеження будівель та споруд і можливості виділення власності, яка належить ОСОБА_2 , в окремий об`єкт нерухомого майна з наданням поштової адреси, виконаного Державним підприємством «Проектний інститут Дніпродзержинськцивільпроект» від 04 червня 2020 року, на підставі результатів обстеження технічного стану будівельних конструкцій житлового будинку (літ.А-1 з підвалом, прибудовою літ. а2 -1) та входом в підвал (літ. а 3-1), гаражу (літ.В-1), сараю (літ.І-1), які розташовані по АДРЕСА_1 встановлено, що конструкції знаходяться в задовільному стані, що відповідає категорії 2; всі інженерні комунікації, які розташовані на земельній ділянці та належать ОСОБА_2 знаходяться в задовільному стані; у фактичному користуванні ОСОБА_2 знаходиться житловий будинку літ.А-1 з підвалом, прибудовою літ. а2 -1) та входом в підвал (літ. а3 -1), гаражу (літ.В-1), сараю (літ.І-1),зливна яма №3, хвіртка №4, водопровід № 1,тротуар І, огорожа №7; наявність окремого виходу на АДРЕСА_1 (хвіртка №4) забезпечує незалежне у фізичних відносинах положення обстежуваної частини домоволодіння, що дозволяє виділити обстежувану частину ділянки з розташованими на ній будівлями і спорудами в самостійний об`єкт нерухомого майна з наданням окремої поштової адреси.

В частині будівлі, яка обстежувалась, встановлені лічильники на облік електроенергії, газу, води. Власник має фізичну і експлуатаційну можливість незалежно розпоряджатися своєю частиною майна. Враховуючи окреме розташування об`єкта в планувальній структурі ділянки, фахівці ГПІ «Дніпродзержинськцивільпроект» вважають за можливе виділення нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 в окремий об`єкт нерухомого майна з наданням окремої поштової адреси. Виділ нерухомого майна можна виконати і у фізичному, і у експлуатаційному, і у фінансовому стосунках.

При розділі земельної ділянки необхідно дотримувати вимоги ДБНБ.В.2.2-12;2019 п.6.1.41 «для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше 1.0м.».

Згідно витягу № НВ-020 від 12 травня 2020 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер :03:003:0243, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, форма власності - комунальна власність.

Відповідно технічного висновку щодо порядку користування земельною ділянкою, що перебуває у комунальній власності від 03 листопада 2020 року вих.№1380, виконаного ФОП ОСОБА_7 , інженера- землевпорядника, запропоновано визначити площі користування земельної ділянки комунальної власності пропорційно часткам в праві приватної власності на нерухоме майно. Відповідно, площа земельної ділянки, яка має бути в користуванні ОСОБА_2 - 647 кв.м. та ОСОБА_1 - 215 кв.м., що зазначено в додатку №1 з графічним відображенням (технічна схема - варіант 1) межі поділу земельної ділянки та додатку №2 також з графічним відображенням (технічна схема - варіант 2) межі поділу земельної ділянки, що є невід`ємним до технічного висновку. Розділити земельну ділянку можна, якщо на неї оформлено право власності (користування), і є в наявності правовстановлюючий документ (державний акт, свідоцтво, договір оренди, інформаційна довідка з державного реєстру речових прав).

Згідно звіту про проведення незалежної оцінки для визначення ринкової вартості нерухомого майна від 13 травня 2020 року, виконаного ТОВ «Сервіспромексперт», оцінювачем ОСОБА_8 (сертифікат № 931/17 від 25 вересня 2017 року ФДМ України), вартість 19/25 частин об`єкта нерухомого майна - домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складає 128246,96 (сто двадцять вісім тисяч чотириста двісті сорок шість) гривень, 96 копійок.

Рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року позов задоволено та ухвалено:

Виділити ОСОБА_2 в натурі 19/25 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку (літера А-1), загальною площею 94,6 кв.м., житлова площа 58,5 кв.м., житловою прибудовою (літера а2-1), входом в підвал (літера а3-1), підвал (п/д), гаражу (літера В-1), сараю (літера І-1), зливна яма №3, хвіртка №4, водопровід №1, тротуар І, огорожа №7, в самостійний (окремий) об`єкт з визначенням окремої поштової адреси.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на самостійний об`єкт нерухомого майна в цілому, що складається з: житлового будинку (літера А-1), загальною площею 94,6 кв.м., житлова площа 58,5 кв.м., житловою прибудовою (літера а2-1), входом в підвал (літера а3-1), підвал (п/д), гаражу (літера В-1), сараю (літера І-1), зливна яма №3, хвіртка №4, водопровід №1, тротуар І, огорожа №7, який знаходиться по АДРЕСА_1 з визначенням окремої поштової адреси.

Визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:003:0243, відповідно 19/25 часток домоволодіння ОСОБА_2 , що дорівнює 647 кв.м. земельної ділянки, ОСОБА_1 відповідно 6/25 часток домоволодіння, що дорівнює 215 кв.м. земельної ділянки, відповідно до технічного висновку щодо порядку користування земельною ділянкою, що перебуває у комунальній власності №1380 від 03 листопада 2020 року.

Вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині визначення порядку користування земельною ділянкою скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні цих позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції незаконно відновив провадження у справі, що призвело до того, що питання, яке вирішувалось судом в частині визначення порядку користування земельною ділянкою вирішено до закінчення спору щодо законності формування та державної реєстрації цієї земельної ділянки.

Посилається на те, що ОСОБА_2 замовивши без участі ОСОБА_1 виготовлення технічної документації із землеустрою, сприяла тому, що спірна земельна ділянка була сформована у розмірі площі меншому, ніж належить, оскільки технічний висновок про порядок користування ділянкою зроблений на підставі підроблених документів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 просить відхилити відзив ОСОБА_2 та задовольнити її апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу та відповіді на відзив, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 19/25 частин домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровим №2875, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою О.М. від 03 листопада 2016 року, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

19/25 частин домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складається з: А-1 житловий будинок, розмір житлової площі 58,5 кв.м., загальна площа 94,6 кв.м.; Б-1 житловий будинок, розмір житлової площі 17,6 кв.м., загальна площа 26,8 кв.м.; В-1 гараж, І-1 сараї, З-1 вбиральня, І-ІІ тротуари, № 1,2 водопроводи, №3 зливна яма, №4-7 огорожі.

Згідно технічного паспорта, виготовленого обласним комунальним підприємством Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації, станом об`єкту на 31 жовтня 2016 року (інвентаризаційна справа № 1204 реєстровий № 1845), фактично у користуванні ОСОБА_2 знаходиться житловий будинок літ.А-1 з підвалом та входом у підвал (літ. а 3 -1), прибудова (літ. а 2 -1), гараж (літ. В-1), сарай (літ.І-1), зливна яма №3, хвіртка №4, водопровід №1, тротуар І, огорожа №7.

Власником 6/25 (18/75) частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу 18/75 частин домоволодіння, посвідченого Державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за реєстровим № 1-1588 від 11 вересня 2012 року.

У відповідності до Техпаспорта, ОСОБА_1 , якій належить 6/25 (18/75) домоволодіння, користується окремо розташованими будівлями: житловим будинком (літ.Б-1), сарай (літ.Г-1), вбиральня (літ.3-1).

Відповідно до технічного висновку про стан будівельних конструкцій за результатами обстеження будівель та споруд і можливості виділення власності, яка належить ОСОБА_2 в окремий об`єкт нерухомого майна з наданням поштової адреси, виконаного Державним підприємством «Проектний інститут Дніпродзержинськцивільпроект» № ІІ-023/20 від 10 червня 2020 року: - На підставі результатів обстеження технічного стану будівельних конструкцій житлового будинку (літ.А-1 з підвалом, прибудовою літ. а2 -1) та входом в підвал (літ. а 3-1), гаражу (літ.В-1), сараю (літ.І-1), які розташовані по АДРЕСА_1 встановлено, що конструкції знаходяться в задовільному стані, що відповідає категорії 2; - Всі інженерні комунікації, які розташовані на земельній ділянці та належать ОСОБА_2 знаходяться в задовільному стані; - У фактичному користуванні ОСОБА_2 знаходиться житловий будинку літ.А-1 з підвалом, прибудовою літ. а2 -1) та входом в підвал (літ. а3 -1), гаражу (літ.В-1), сараю (літ.І-1),зливна яма №3, хвіртка №4, водопровід № 1,тротуар І, огорожа №7; - Наявність окремого виходу на АДРЕСА_1 (хвіртка №4) забезпечує незалежне у фізичних відносинах положення обстежуваної частини домоволодіння, що дозволяє виділити обстежувану частину ділянки з розташованими на ній будівлями і спорудами в самостійний об`єкт нерухомого майна з наданням окремої поштової адреси.

В частині будівлі, яка обстежувалась, встановлені лічильники на облік електроенергії, газу, води. Власник має фізичну і експлуатаційну можливість незалежно розпоряджатися своєю частиною майна. Враховуючи окреме розташування об`єкта в планувальній структурі ділянки, фахівці ГПІ «Дніпродзержинськцивільпроект» вважають за можливе виділення нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 в окремий об`єкт нерухомого майна з наданням окремої поштової адреси. Виділ нерухомого майна можна виконати і у фізичному, і у експлуатаційному, і у фінансовому стосунках.

Відповідно технічного висновку щодо порядку користування земельною ділянкою, що перебуває у комунальній власності від 03 листопада 2020 року вих.№1380, виконаного ФОП ОСОБА_7 , інженера- землевпорядника, запропоновано визначити площі користування земельної ділянки комунальної власності пропорційно часткам в праві приватної власності на нерухоме майно. Відповідно, площа земельної ділянки, яка має бути в користуванні ОСОБА_2 - 647 кв.м. та ОСОБА_1 - 215 кв.м., що зазначено в додатку №1 з графічним відображенням (технічна схема - варіант 1) межі поділу земельної ділянки та додатку №2 також з графічним відображенням (технічна схема - варіант 2) межі поділу земельної ділянки, що є невід`ємним до технічного висновку. Розділити земельну ділянку можна, якщо на неї оформлено право власності (користування), і є в наявності правовстановлюючий документ (державний акт, свідоцтво, договір оренди, інформаційна довідка з державного реєстру речових прав).

Згідно звіту про проведення незалежної оцінки для визначення ринкової вартості нерухомого майна від 13 травня 2020 року, виконаного ТОВ «Сервіспромексперт», оцінювачем ОСОБА_8 (сертифікат № 931/17 від 25 вересня 2017 року ФДМ України), вартість 19/25 частин об`єкта нерухомого майна - домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складає 128 246,96 (сто двадцять вісім тисяч чотириста двісті сорок шість) гривень, 96 копійок.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Стаття 16 ЦК України проголошує, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1статті 319 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ч. 1ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Статтею 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 ст. 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 жовтня 2018 року, у справі № 756/9713/16-ц, при встановлення порядку користування майном, що є спільною частковою власністю, не допускається погіршення житлових умов осіб, які мають право користування цим майном.

Згідно ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Таким чином, для виділу частки із спільного майна повинна бути технічна можливість. Насамперед це означає, що частка, яка виділяється повинна бути реально окремим об`єктом нерухомого майна. При цьому частка, яка залишається в іншого власника (власників) має також бути окремим об`єктом нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України. Якщо таку вимогу висунуть усі співвласники або якщо учасників спільної власності тільки двоє, настає поділ майна, що знаходиться у спільній частковій власності.

У разі недосягнення спільної згоди між співвласниками про спосіб і умови поділу в натурі майна що є у спільній частковій власності, поділ (виділ) цього майна відбувається за рішенням суду.

З положення ст.120 ЗК України в поєднанні з нормою ст.125 ЗК України вбачається, що в разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Відповідно до частини першої ст.319 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак, право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема, до права користування земельною ділянкою. Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на земельній ділянці, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Однак, у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (ч.5 ст.319 ЦК України).

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 01 листопада 2017 року, у справі №6-2454».

Із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.7 постанови від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» вбачається, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Ураховуючи те, що після поділу спільного майна між співвласниками, кожному власнику має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, газопостачання, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України та п.10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 року №1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18 червня 2007 року.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року, об`єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24 травня 2001 N 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/5773 (із змінами), а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об`єкти нерухомого майна. Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. При підготовці документів про поділ нерухомого майна суб`єкти господарювання проводять такі дії: уточнюється кількість основних будинків і допоміжних будівель, що входять до складу об`єкта нерухомого майна, виявляються і вносяться до матеріалів технічної інвентаризації поточні зміни в будинках, будівлях, спорудах; за відсутності нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинками, будівлями та спорудами беруться до уваги заяви всіх співвласників, підписи яких засвідчені нотаріально. Після цього готується Висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого визначив порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:003:0243, відповідно 19/25 часток домоволодіння ОСОБА_2 , що дорівнює 647 кв.м. земельної ділянки, ОСОБА_1 відповідно 6/25 часток домоволодіння, що дорівнює 215 кв.м. земельної ділянки, відповідно до технічного висновку щодо порядку користування земельною ділянкою, що перебуває у комунальній власності №1380 від 03 листопада 2020 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції незаконно відновив провадження у справі, що призвело до того, що питання, яке вирішувалось судом в частині визначення порядку користування земельною ділянкою вирішено до закінчення спору щодо законності формування та державної реєстрації цієї земельної ділянки, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не впливають на правильність оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 , замовивши без участі ОСОБА_1 виготовлення технічної документації із землеустрою, сприяла тому, що спірна земельна ділянка була сформована у розмірі площі меншому, ніж належить, оскільки технічний висновок про порядок користування ділянкою зроблений на підставі підроблених документів, колегія суддів не може прийняти до уваги, з огляду на наступне.

Так, колегія суддів встановила, що у жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельної ділянки та просила скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0862 га, що розташована в АДРЕСА_1 за кадастровим номером :03:003:0243 із одночасним закриттям Поземельної книги за номером :03:003:0243 та скасуванням кадастрового номеру :03:003:0243.

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказаним рішенням встановлено, що позивачем ОСОБА_1 не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження незаконності здійснення державної реєстрації земельних ділянок з кадастровим номером :03:003:0243 за адресою: АДРЕСА_1 із зазначенням конкретного абзацу, пункту, частини, статті тощо законодавства, то відсутні підстави для скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровим номером :03:003:0243 за адресою: АДРЕСА_1 .

А отже, враховуючи вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в частині визначення порядку користування земельною ділянкою.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось, а отже не було предметом апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

З`ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 24 березня 2023 року.

Головуючий суддя А.П. Барильська

Судді Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко