Провадження № 2/127/3780/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Тронт М.О., за участі представника позивача адвоката Никитюка О.І., представника відповідача Колівошко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, про звільнення майна з під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про звільнення майна з під арешту та просила зняти арешт з її нерухомого майна, що складається з: квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 5233808 від 03.07.2007); квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер обтяження 5233718 від 03.07.2007), мотивуючи позовні вимоги тим, що арешт на спірні квартири на даний час є безпідставним, у зв`язку з чим порушуються та обмежуються права позивача як власника нерухомого майна та житла.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2022 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2023 року було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Никитюк О.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив від 16.02.2023 року, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Вінницької обласної прокуратури - Колівошко С.М. у судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 24.01.2023 року № 15/2-34вих-23 (а.с. 25-27).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради - у судове засідання не з`явився, однак до суду було подано заяву про розгляд справи у відсутність та про вирішення справи на розсуд суду (а.с. 41).

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому з огляду на зазначені вище обставини суд звертає увагу на такі висновки Верховного Суду.

Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08.12.2022 року № 317088763 (а.с. 7-9).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08.12.2022 року № 317088763 вбачається накладений арешт на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстрований Вінницькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 03 липня 2007 року за № 5233718 на підставі постанови від 19.06.2007 року б/н старшого слідчого прокуратури Ленінського району м. Вінниці Горбатюка В.В.; на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстрований Вінницькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 03 липня 2007 року за № 5233808 на підставі постанови від 19.06.2007 року б/н старшого слідчого прокуратури Ленінського району м. Вінниці Горбатюка В.В. (а.с. 7-9).

При цьому, постановою про закриття кримінальної справи від 26 грудня 2008 року накладення арешту на майно ОСОБА_1 (квартиру) було скасовано (а.с. 12-13).

Однак, Рішеннями про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 12 грудня 2022 року № 65750930 та № 65751147 було відмовлено у державній реєстрації припинення обтяження, арешту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1 , оскільки у постанові про закриття кримінальної справи від 26 грудня 2008 року не зазначено адреси квартири.

На переконання суду, такі висновки державного реєстратора є обґрунтованими та правомірними з огляду на відсутність індивідуально-визначених ознак (адрес) нерухомого майна.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 у зв`язку з накладеним на спірні квартири арештом, який на даний час є безпідставним, обмежена у вчиненні юридично значущих дій щодо житла та нерухомого майна, невзмозі володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Аналогічні положення містяться і у ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Що стосується заяви відповідача Вінницької обласної прокуратури про застосування наслідків спливу строку позовної давності та відмову у задоволенні позову з цієї підстави, то суд зазначає, що позов про зняття арешту з майна є негаторним, а тому наслідки спливу строку позовної давності застосуванню не підлягають.

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 372/2904/17-ц, вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції; з урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 29.09.2020 року у справі № 648/533/16-ц, до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення.

Щодо ефективності обраного позивачем способу захисту.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Такий висновок узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17.

Як вбачається з повідомлення Вінницької окружної прокуратури Вінницької обласної прокуратури від 11.11.2022 року № 60-6257-22, кримінальна справа № 06270788 від 19.08.2006 року за ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 175 КК України та наглядове провадження по вказаній справі відсутнє (а.с.11), а тому вирішити питання щодо зняття арешту з індивідуально-визначених квартир у позасудовому порядку неможливо.

Отже, на переконання суду, обраний позивачем спосіб захисту є ефективним у спірних правовідносинах.

Враховуючи те, що накладення арешту (обтяження) на спірні квартири на даний час є безпідставним, порушує та обмежує права позивача ОСОБА_1 , позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 13, 19, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 15, 16, 391 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт (припинити обтяження) нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , а саме:

квартири АДРЕСА_2 , зареєстрований Вінницькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 03 липня 2007 року за № 5233718 на підставі постанови від 19.06.2007 року б/н старшого слідчого прокуратури Ленінського району м. Вінниці Горбатюка В.В.;

квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований Вінницькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 03 липня 2007 року за № 5233808 на підставі постанови від 19.06.2007 року б/н старшого слідчого прокуратури Ленінського району м. Вінниці Горбатюка В.В.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Вінницька обласна прокуратура (м. Вінниця, вул. Монастирська, буд. 33; )

Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради (м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 59; )

Повний текст рішення суду складений 24.03.2023 року.

Суддя