ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 616/227/19 Номер провадження 22-ц/814/1418/23Головуючий у 1-й інстанції Риков М.І. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

судді: Пилипчук Л.І., Лобов О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Костирі Геннадія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області, в особі сектору з питань державної реєстрації Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області, фермерського господарства «Вікторія 777», про визнання недійсним договору оренди землі та скасування запису у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іншого речового права, здійсненого на підставі договору оренди, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області в особі сектору з питань державної реєстрації Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області, фермерського господарства «Вікторія 777» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування запису у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іншого речового права, здійсненого на підставі договору оренди

В обґрунтування позову вказувала, що в лютому 2019 року позивач дізналась, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про те, що земельна ділянка, що належить позивачу на праві власності знаходиться в оренді ФГ«Вікторія 777».

Згідно запису № 26037017 державного реєстру, реєстратором Харківської філії державного підприємства «СЕТАМ» Кас`ян Л.А. було прийнято рішення про реєстрацію права оренди земельної ділянки строком на 49 років з правом пролонгації. Орендар: ФГ «Вікторія777», орендодавець: ОСОБА_3 .

Позивач наголошує, що жодних договорів оренди вказаної земельної ділянки з ФГ «Вікторія 777» особисто позивачем не укладалось та не підписувалось. Також позивач не надавала повноваження іншій особі на підписання від її імені оспорюваного договору оренди, а отже наявність та реєстрація договору оренди № б/н від 12.04.2018 року не відповідає волевиявленню позивача та позбавляє її права користуватись та розпоряджатись належною їй земельною ділянкою протягом десяти років.

Позивач просить суд визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 12 квітня 2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Вікторія 777», зобов`язати сектор з питань державної реєстрації Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області скасувати запис № 26037017 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію іншого речового права, здійсненого на підставі договору оренди землі № б/н від 12.04.2018 року, що укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Вікторія 777».

Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що позивач не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог про відсутність у відповідача повноважень на укладення договору оренди та відсутність волевиявлення у позивача на укладення цього договору.

Рішення оскаржив представник позивача, який посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що ОСОБА_4 з 07.12.2012 року значиться як особа уповноважена представляти Фермерське господарство «Вікторія 777» у правовідносинах з третіми особами та має право вчиняти дії від імені ФГ «Вікторія 777» без довіреності, у тому числі підписувати договори, інше.

Таким чином, ОСОБА_4 в силу ч.3 ст.238 ЦК України не мав права укладати від імені позивачки у якості її представника будь-які правочини з ФГ «Вікторія 777», бо на той момент і по сьогоднішній день ОСОБА_4 одночасно є представником ФГ «Вікторія 777», через що укладення в такий спосіб правочину суперечить ч.3 ст.238 ЦК України.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник ФГ «Вікторія 777»- адвокат Аніщенко К.М. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення залишити без змін.

Звертає увагу зокрема на те, що доручення від 03.04.2018, року, яким було уповноважено ОСОБА_5 підписати договір оренди з ОСОБА_2 , було видано ФГ "Вікторія 777", а не особисто ОСОБА_4 , а отже відповідачем не було вчинені дії які б протирічили вимогам Закону України, зокрема ст. 238 ЦК України. У зв`язку з цим висновок позивача про те, що спірна угода не відповідає зазначеним положенням ЦК України, є безпідставним.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з підстав, визначених ст. 375 ЦПК України.

Місцевим судом встановлено, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 508064, виданого 06.11.2009 року відділом Держкомзему у Великобурлуцькому районі, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, площею 5,5618 га, розташованої на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, кадастровий номер :01:000:0152, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 157448680 від 25.02.2019.

05 червня 2010 року ОСОБА_3 видала довіреність, якою уповноважила ОСОБА_4 бути її представником з усіма необхідними повноваженнями та представляти її інтереси в усіх без винятку установах, організаціях, підприємствах незалежно від їх форм власності та підпорядкування, також уповноважила на придбання на її ім`я, відчуження, здачу в найм (оренду), передачу в заставу у забезпечення виконання її майнових зобов`язань, управління, а також вчинення для неї чи у її інтересах будь-яких дій, щодо належного їй на праві приватної власності нерухомого майна, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, визначаючи в усіх випадках суми, терміни та інші умови на власний розсуд; одержання будь яких документів від громадян та юридичних осіб, незалежно від того, ким та з якою метою вони видані; використання цінних паперів на свій розсуд, у тому числі з правом передачі повноважень до їх використання іншим громадянам та юридичним особам; отримувати натуроплату та інші нарахування з різних місць від усіх осіб та установ, в тому числі у приватних сільськогосподарських підприємствах, товариствах.

Довіреність видана терміном на п`ятнадцять років і дійсна до 05 червня 2025 року. Довіреність посвідчена державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Марченко Н.І. 05 червня 2010 року. Довіреність підписана ОСОБА_3 , особу якої встановлено, дієздатність перевірено.

ОСОБА_4 , як уповноважена особа ОСОБА_3 (орендодавець) з ФГ «Вікторія 777» (орендарем) 12 квітня 2018 року уклав договір оренди землі, відповідно до якого в оренду передається земельна ділянка, площею 5,5618 га, що належить Орендодавцю на праві приватної власності, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 508064 від 06 листопада 2009 року. Відповідно до п.8 Договір укладено на 49 років. Договір підписаний за орендодавця ОСОБА_4 за орендаря ОСОБА_5 .

Реєстрація вказаного договору підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 123090928 від 07.05.2018, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 157448680 від 25.02.2019 року.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 19 липня 2012 року ОСОБА_3 19 липня 2012 року уклала шлюб з ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_7 ».

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий суд дійшов висновку, що позивачем та її представником не доведено, що оспорюваний договір оренди, укладений представником на невигідних для позивача умовах і є таким, суперечить її інтересам.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Згідно частини першої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частин другої, третьої статті 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

За загальним правилом довірена особа, яка виступає від імені довірителя, зобов`язана діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою і шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

Як вірно встановлено районним судом ОСОБА_4 укладаючи спірний договір оренди землі діяв відповідно до чинної довіреності, як уповноважена особа від імені орендодавця.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 вийшов поза межі своїх повноважень - є безпідставними і спростовується змістом виданої йому позивачем довіреності, яку позивач не відкликала і вона є чинною. При цьому у справі відсутні відомості про те, що спірний договір оренди не виконувався.

Посилання наведені у доводах скарги на те, що спірний договір оренди не відповідає вимогам ст. 238 ЦК України і з цих підстав має бути визнаний недійсним, колегія суддів не бере до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє.

Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Законом України «Про оренду землі» не визначено, що договір оренди має особистий характер, має укладатися лише особисто власником земельної ділянки і не може бути укладено довіреною особою на підставі представництва - за договором доручення. Право власника земельної ділянки на представництво у даному випадку не обмежене. Крім того, у справі відсутні докази того, що ОСОБА_4 при укладанні спірного договору оренди діяв на шкоду правам чи інтересам позивача.

Доводи скарги, що ОСОБА_4 , будучи засновником ФГ «Вікторія 777» при укладанні договору оренди оренди землі діяв недобросовісно, оскільки представляв власника земельних ділянок та одночасно діяв імені орендаря, чим порушив вимоги статті 238 ЦК України, не заслуговують на увагу суду, оскільки, які вірно встановлено місцевим судом, доручення від 03.04.2018 року, яким було уповноважено ОСОБА_5 підписати договір оренди від імені орендаря з ОСОБА_3 , було видано ФГ «Вікторія 777», а не особисто ОСОБА_4 .

Таким чином представник позивача в результаті апеляційного перегляду справи не спростував висновків суду про недоведеність позову, а саме: що у даному випадку довірена особа вийшла за межі волі довірителя.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правомірно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення по суті спору, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків місцевого суду не впливають, оскільки не ґрунтуються на доказах та зводяться до незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою.

Керуючись ст.ст.367,374ч. 1 п. 1,375,381,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Костирі Геннадія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

О.А. Лобов