Ухвала

16 березня 2023 року

м. Київ

справа № 357/8403/20

провадження № 61-2882ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Староста Іван Іванович, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2021 року, постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерної страхової компанії «Омега», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерної страхової компанії «Омега» (далі - АСК «Омега»), ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з АСК «Омега» 98 000 грн майнової шкоди у вигляді страхового відшкодування, 8 511,24 грн пені за прострочення виплати страхового відшкодування, а всього: 106 511,24 грн; стягнути з ОСОБА_2 111 310 грн у відшкодування різниці між фактично понесеними витратами на відновлюваний ремонт автомобіля та розміром страхового відшкодування, 2 000 грн франшизи, 100 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього: 213 310 грн; стягнути з відповідачів пропорційно до частини задоволених позовних вимог судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу у розмірі 56 000 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області

від 26 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з АСК «Омега» на користь ОСОБА_1 69 483,40 грн, судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 826 грн, стягнуто з АСК «Омега» в дохід держави 2 102 грн судового збору, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000 грн франшизи та судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 260,40 грн, стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 908 грн судового збору, в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди скасовано, позовні вимоги в цій частині задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн, в іншій частині рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2021 року залишено без змін.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17 409,60 грн.

У лютому 2023 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - адвокат Староста І. І. подав касаційну скаргу на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2021 року, постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

ОСОБА_1 реалізував своє право на апеляційний перегляд справи

№ 357/8403/20.

Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 05 квітня 2018 року в справі Zubac v.Croatia, № 40160/12 вказав на обмеженість доступу до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення ЄСПЛ у справах

«Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», «Шамоян проти Вірменії»).

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За змістом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга.

Ціна позову у справі № 357/8403/20 становить 319 821,24 грн та не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 250 = 671 000 грн, де 2 684 грн прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023року).

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Незгода позивача із оскаржуваними судовими рішеннями не є сама по собі обставиною, що свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у справі із ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позивач реалізував своє право на апеляційний перегляд; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; наявність випадків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, колегією суддів не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Староста Іван Іванович, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2021 року, постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду

від 14 лютого 2023 року в справі № 357/8403/20.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта