Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/796/22

Провадження № 2/126/76/2023

"21" лютого 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Дончик О.А.

за участі позивача ОСОБА_1 та його представника, адвоката Драчук Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ СК "ПЗУ Україна", третя особа, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат, Драчук Т.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з ПрАТ СК "ПЗУ Україна" на користь позивача суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 38 058,91 грн. та понесені витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 1132,62 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992, 40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 15000,00 грн.

В обгрунтування поданого позову зазначає, що 12.12.2021 року о 10:15 год. на автодорозі 10222 Гулич-Тростянець-Бершадь км. 52+290 водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Mersedes-Benz Atego», д.н.з. НОМЕР_1 , під час виконання маневру обгону не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем Тоуоta Саmrу», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по суміжній смузі руху. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником автомобіля «Тоуоtа Саmry» державний номерний знак НОМЕР_2 .

Працівниками патрульної поліції? відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення та надіслано до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2022 року у справі № 127/310/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , який є водієм автомобіля марки ««Mersedes-Benz Atego», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за Полісом № ЕР.206140907 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.10.2021, відповідно до змісту якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 130 000,00 грн.; розмір франшизи - 0 грн.

23.12.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із повідомленням про ДТП.

04.01.2022 представником ПрАТ СК «ПЗУ Україна» складено Протокол технічного огляду транспортного засобу № 237196, у якому зафіксовано перелік пошкоджень, отриманих автомобілем марки «Тоуоtа Саmгу» державний номерний знак НОМЕР_2 , при обставинах ДТП від 23.12.2021.

31.01.2022 ФОП ОСОБА_3 відповідно до замовлення ПрАТ СК «ПЗУ Україна» складено звіт № 41-Б/10/38, про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, ремонтну калькуляцію автомобіля №14545 та зведену таблицю даних попереднього розрахунку розміру матеріального збитку, згідно із якими вартість відновлювального ремонту пошкодженого у результаті ДТП автомобіля «Тоуоta Саmrу» державний номерний знак НОМЕР_2 , без урахування зносу складає 81 937,4грн., коефіцієнт фізичного зносу КТЗ становить 0,4666, а вартість відновлювального ремонту із урахуванням зносу дорівнює 52 094,25 грн.

03.02.2022 року власнику автомобіля «Тоуоta Саmrу» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 страховою компанією ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в телефонному режимі повідомлено про нараховане страхове відшкодування в розмірі 43 411,88 гривень.

Не зважаючи на здійснення виплати страхового відшкодування, позивач переконаний, що розрахований ПрАТ СК «ПЗУ Україна» розмір матеріального збитку, завданого внаслідок настання страхового випадку, є значно заниженим.

03.02.2022 року ОСОБА_1 на адресу ПрАТ СК «ПЗУ Україна» надіслано заяву в якій він зазначив про незгоду з розміром страхового відшкодування та повідомлено, що ним замовлено незалежну транспорту - товарознавчу експертизу Вінницького відділення КНДІСЕ МЮ України.

Згідно із Висновком Експерта №910/22-21 від 15.02.2022 року за результатами проведення транспортно- товарознавчої експертизи, виконаної на замовлення позивача ОСОБА_1 експертом ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тоуоta Саmrу» державний номерний знак НОМЕР_2 , станом -а 04.02.2022 року складала 114017,79 гривень, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу склала 84 470, 79 гривень, ринкова вартість автомобіля «Тоуоtа Саmгу» державний номерний знак НОМЕР_2 , cтаном на 04.02.2022 року становила 604496,64 грн.

16.02.2022 року адвокатом Драчук Т.М. в інтересах ОСОБА_1 на адресу ПрАТ СК «ПЗУ Україна» надіслано клопотання в якому адвокат просила виплатити ОСОБА_5 страхове відшкодування відповідно до висновку експерта за результатами проведення транспортно - товарознавчої експертизи від 15.02.2022 року № 910/22-21 в розмірі 81 470,79 гривень матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тоуоtа Саmгу», д.н.з. НОМЕР_2 , в зв`язку з пошкодженнями автомобіля станом на 04.02.2022 року, а також додано копію висновку експерта від 15.02.2022№ 910/22-21.

Як вбачається із відповіді ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на звернення позивача ОСОБА_5 щодо виплати страхового відшкодування, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» розглянув наданий позивачем Висновком Експерта №910/22-21 від 15.02.2022 року за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи, складений судовим експертом Базалицьким В.С., та констатував відсутність підстав для доплати страхового відшкодування.

Таким чином, між сторонами виник спір щодо розміру страхового відшкодування, що стало причиною позивача звернутись до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути, серед іншого, завдання шкоди (збитків).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1166 ЦК України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавана шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; вина завдавана шкоди.

Положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України, серед іншого, передбачено, що постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2022 року у справі № 127/310/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок такої протиправної поведінки було завдано шкоду власнику транспортного засобу Тоуоta Саmrу д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , а тому встановленими є такі елементи складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка особи, настання шкоди та причинний зв`язок.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, позивач вказує на наявність підстав для деліктної відповідальності за завдання шкоди власнику транспортного засобу Тоуоtа Саmгу, д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 23.12.2021року.

Враховуючи те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно Полісу № ЕР.206140907, то обов`язок відшкодувати завдану позивачу матеріальну шкоду, в розмірі оціненої шкоди та в межах ліміту страхування, покладається на ПрАТ СК «ПЗУ Україна».

У звіті про визначення вартості матеріального збитку ФОП ОСОБА_3 хоча ринкова вартість транспортного засобу на 7740,24 грн. більша від розрахунків експерта, однак все ж вартість відновлювальних робіт нижча від експерта. Окрім цього, вартість однієї години роботи у даному звіті становить 384 грн., при цьому у висновку експерта вартість однієї години роботи становить 450 грн. Тобто різниця на кожній годині робіт складає 66 грн.

Окрім цього, у звіті про визначення вартості матеріального збитку ФОП ОСОБА_3 , обрахував загальну суму запчастин, які необхідні для відновлення автомобіля позивача, що становить 65 237,93 грн., при цьому у висновку експерта вказана сума складає 92 468.60 грн., що відповідно на 27 230,67 грн. менше (дана сума зазначена буз врахування коефіцієнту фізичного зносу складників що становить 0,464 %). Дана візниця виникла через не врахування усіх необхідних для заміни запчастин, а також зокрема і зменшення вартості на усі запчастини.

Слід також зазначити, що ФОП ОСОБА_3 , при розрахунку вартості датчика радара застосував коефіцієнт фізичного зносу КТЗ, однак відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів п.5.7.4. Коефіцієнт фізичного зносу складників, що є визначними для безпечності КТЗ, у разі їх технічної справності на момент настання події прирівнюються до нуля незалежно від значення ЕЗ самого КТЗ. Це зокрема: електричні і електронні елементи систем убезпечення руху - антиблокувальної системи (ABS), протибуксувальної (ASR) тощо, відповідно до висновку експерта вартість датчика радара становить 22 329.99 грн., однак у звіті ФОП ОСОБА_3 , вартість даного датчика становить 20 745.00 грн., та при цьому ним було застосовано коефіцієнт фізичного зносу при загальному розрахунку.

Що стосується звіту № 41-0/10/38 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, то з її змісту вбачається, що така складена виконавцем Видута Д.Ю., жодної інформації про посаду, фах, освіту та кваліфікацію, якого матеріали страхової справи не містять, що також викликає у позивача сумніви щодо достовірності зазначеної у ній інформації.

У даній справі позивач з метою визначення розміру заподіяної йому шкоди замовив проведення транспортно - товарознавчої експертизи у судового експерта Базалицького В.С. та на підтвердження дійсного розміру заподіяної шкоди позивач подає до суду Висновок експерта за результатами проведення транспортно - товарознавчої експертизи від 15.02.2022 року №910/22-21.

Висновком експерта за результатами проведення транспортно - товарознавчої експертизи від 15.02.2022 року №910/22-21 визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Тоуota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 становить 114017,79 грн., а вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок ДТП, дорівнює 81470,79 грн. з урахуванням фізичного зносу КТЗ.

Оскільки виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність при пошкодженні транспортного засобу в ДТП, покладено на страховика в межах суми страхування, встановленої договором обов`язкового страхування, а згідно Полісу № ЕР.206140907 верхня межа страхової суми становить 130000,00 грн., тобто сума страхового відшкодування, яка може бути сплачена страховою компанією на користь позивача, не може перевищувати вказані 130 000,00 грн.

У зв`язку з наведеним, позивач просить суд позовні вимоги щодо стягнення з відповідача недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 38 058,91 грн., що становить різницю між лімітом відповідальності страховика, який дорівнює 130000,00 грн., та розміром виплаченого страхового відшкодування в сумі 43 411,88 грн. задовольнити.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 1132,62 грн. витрат, понесених в зв`язку з проведенням транспортно - товарознавчої експертизи від 15.02.2022 року №910/22-21.

В зв`язку із зверненням до суду з позовом про відшкодування шкоди - ОСОБА_1 поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн., які були ним сплачені, що підтверджується Договором про надання професійної правничої допомоги № 39/21-ц від 24.12.2021 року, додатком № 1 до Договору від 24.12.2021 р., квитанцією № 47 від 24.12.2021 р. про оплату вартості професійної правничої допомоги.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 24.05.2022 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 27.07.2022 року було задоволено клопотання представника позивача, адвоката Драчук Т.М. про залучення третьої особи на стороні відповідача та залучено до участі у справі ОСОБА_2

16.08.2022 року від третьої особи на стороні відповідача, ОСОБА_2 , надійшли письмові пояснення, в яких останній заперечував проти його залучення до участі у справі, обгрунтовуючи це тим, що на момент скоєння ДТП він був застрахований, а тому відповідальність за майнові збитки повинна понести страхова компанія. Крім того, просив ухвалити рішення суду на підставі поданих позивачем та відповідачем доказів, з урахуванням норм чинного законодавства прийняти справедливе та законне рішення.

30.08.2022 року на адресу суду надійшов відзив від ПрАТ СК "ПЗУ Україна", в якому представник страхової компанії просив в задоволенні позову відмовити, обгрунтовуючи це наступним.

23.12.2021 року сталася ДТП за участю транспортних засобів «MERCEDES», н.з. НОМЕР_1 та «ТОУОТА», н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія транспортного засобу «MERCEDES», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 .

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «MERCEDES», н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за Полісом ЕР.206140907.

Даний Поліс був укладений на підставі вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон).

29.12.2021 на адресу ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від ОСОБА_1 надійшла заява про страхове відшкодування.

Для визначення розміру завданої шкоди Страховик залучив оцінювача. За результатами проведеної оцінки було складено Звіт №41-D/10/38 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (далі-Звіт).

Згідно з даними, що містяться у Звіті вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу складає 52094,25 грн з ПДВ.

Як передбачено положеннями ст.36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

На підставі проведеної оцінки та керуючись положеннями Закону, Страховик визначив, що страхове відшкодування за шкоду завдану у зв`язку із пошкодженням автомобіля складає 43411,88 грн. (52094,25 грн. - 8682,37 грн.), де:

52094,25 грн. - вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу;

8682,37 грн. - сума податку на додану вартість.

Згодом, Страховиком було замовлено проведення експертизи задля визначення розміру збитку. За результатами проведеної експертизи було складено Висновок №242.22.ЕД судової автотоварознавчої експертизи автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно з даними, що містяться у Висновку №242.22.ЕД вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу складає 67970,14 грн з ПДВ. Про включення до вартості матеріального збитку ПДВ у розмірі 20 % вказують дані, які наведені у розділі пояснення Ремонтної калькуляції №14545, а саме фраза «ціни збільшено на +20.00%.

Слід відзначити, що Висновок №242.22.ЕД відповідає процесуальним вимогам щодо доказів, які передбачені ст. 106 Цивільно процесуального кодексу України. Так, у Висновку №242.22.ЕД зазначається, що висновок експерта підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Оскільки було з`ясовано, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «ТОУОТА», н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу становить 67970,14 грн., а не 52094,25 грн. Страховик провів потерпілому доплату відшкодування у розмірі 13229,90грн. (67970,14 грн.- 11328,36 грн. - 43411,88 грн.), де 67970,14 грн. - це вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу згідно даних Висновку №242.22.ЕД; 11328,36 грн. - сума податку на додану вартість; 43411,88 грн. - розмір попередньо виплаченого страхового відшкодування.

Надана Позивачем копія Рахунку на оплату №44 від 11.05.2022 року та копія Акту наданих послуг №1239 від 04.05.2022 року є документами, які підтверджують факт проведення ремонту автомобіля, проте не е доказом оплати таких послуг.

Не заважаючи на відсутність доказів оплати ремонту автомобіля, що є підставою для отримання страхового відшкодування, яке дорівнюватиме вартості відновлювального ремонту авто із включенням суми ПДВ, Позивач однак заявляє вимогу про стягнення 38 058,91 грн. страхового відшкодування (із включенням суми ПДВ), яке було визначено наступним чином 81 470,79 грн. з ПДВ (вартість відновлювального ремонту авто з урахуванням зносу та суми ПДВ згідно даних Висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи №910/22-21 від 15.02.2022 року) - 43 411,88 грн. (сума страхового відшкодування виплачена Страховиком 08.02.2022 року).

У розділі пояснення Ремонтної калькуляції №1910, яка є невід`ємною частиною Висновку експерта за результатами проведення транспортно- товарознавчої експертизи №910/22-21 від 15.02.2022 року, який виготовлений на замовлення ОСОБА_1 , зазначено про те, що ціни наведені у ремонтній калькуляції збільшено на 20%. Тобто, експерт визначив матеріальний збиток у сумі 81 470,79 грн. із врахуванням ПДВ.

Аналіз даних про розмір заявлених вимог свідчить про те, що Позивач має намір отримати відшкодування, яке дорівнюватиме вартості відновлювального ремонту авто із включенням суми ПДВ у розмірі 20%. Проте, як уже вище зазначалося, Позивач не надав доказів оплати ремонту транспортного засобу, тому заявлені вимоги є безпідставними.

Окрім вищевказаного слід відмітити, що Висновок експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи №910/22-21 від 15.02.2022 року, який наданий Позивачем на підтвердження заявлених вимог, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Положеннями абзацу 2 ст. 32 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440 визначено, що для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.

Натомість, у Висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи №910/22-21 від 15.02.2022 року розмір завданої шкоди визначається станом на 04.02.2022 року, а не на дату ДТП - 23.12.2021 року.

Таким чином, Висновок експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи №910/22-21 від 15.02.2022 року є неналежними та недостовірними доказом про вартість матеріального збитку.

На підставі вищевказаного, вважаємо, що Відповідач в повному обсязі виконав зобов`язання за Полісом ЕР.206140907 виплативши потерпілому страхове відшкодування у розмірі оціненої шкоди (із утриманням суми ПДВ), яка була визначений шляхом проведення експертизи, що виготовлена із дотриманням вимог чинного законодавства і відповідає вимогам цивільно процесуального законодавства щодо доказів.

Щодо витрат на правову допомогу.

Відповідно ч.1 ст. 137 Цивільно- процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, згідно п.2 ч.2 ст. 137 ЦПК.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 137 ЦПК, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

-складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

-обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

12.09.2022 року, на адресу Бершадського районного суду Вінницької області від представника позивача, адвоката Драчук Т.М. надійшла відповідь на відзив, у якому остання просила позов задовольнити, посилаючись на наступне.

Так, позивачем встановлено, що відповідачем ПрАТ СК "ПЗУ Україна" замовлено проведення експертизи задля визначення розміру збитку, за результатами проведення якої складено висновок №242.22 ЕД судової авто-товарознавчої експертизи від 17.08.2022 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу складає 67970,144 грн. з ПДВ.

Оскільки відповідачем було з`ясовано вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Camry" державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням зносу складає 67 970,144 грн. з ПДВ, а не 52094,25 страховик провів потерпілому доплату відшкодування у розмірі 13 229,90 грн.

Однак, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати вищевказаний висновок №242.22 ЕД судової авто-товарознавчої експертизи від 17.08.2022 року неналежним доказом, оскільки сторонами не було погоджено розмір страхового відшкодування, відтак для встановлення дійсного розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, обов`язковим є проведення експертизи або оцінки майна, проте відповідач здійснив виплату без проведення експертизи на підставі ремонтної калькуляції та звіту про визначення вартості матеріального збитку і лише після отримання позову відповідачем було проведено експертизу, згідно якої складено висновок №242.22.ЕД судової авто-товарознавчої експертизи від 17.08.2022 року та встановлено вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Camry", державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням зносу складає 67970,144 грн. з ПДВ, а не 52094,25 грн., як зазначено у Звіті ФОП ОСОБА_3 , страховик провів потерпілому доплату відшкодування у розмірі 13 229,90 грн.

Вказана експертиза проведена на замовлення відповідача з вихідних даних , які були надані ПрАТ СК "ПЗУ Україна", при цьому автомобіль оглянутий особисто експертом не був.

Позивач з метою визначення розміру заподіяної йому шкоди замовив проведення транспортно-товарознавчої експертизи у судового експерта Вінницького відділення КНДІСЕ та на підтвердження дійсного розміру заподіяної шкоди позивач подав до суду висновок експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 15.02.2022 року №910/22-21, який відповідає вимогам ст. 77,78 ЦПК України та на його переконання є належним і допустимим доказом, поданим на підтвердження розміру матеріального збитку.

Висновком експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 15.02.2022 року №910/22-21 визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Camry", д.н.з. НОМЕР_2 становить 114017,79 грн., а вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок ДТП, дорівнює 81470,79 грн. Оскільки виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність при пошкодженні транспортного засобу в ДТП, покладено на страховика в межах суми страхування, встановленої договором обов`язкового страхування, а згідно полісу №ЕР.206140907 верхня межа страхової суми становить 130 000,00 грн., тобто сума страхового відшкодування, яка може бути сплачена страховою компанією на користь позивача, не може перевищувати вказані 130000,00 грн.

Крім того, позивач зазначає, що згідно прибуткового касового ордеру №14424 від 11.05.2022 року, виданого йому на СТО "Carman" позивач відповідно до замовлення №1206 від 02.05.2022 року сплатив кошти в сумі 120 815.00 грн. за ремонт транспортного засобу автомобіля "Toyota Camry", д.н.з. НОМЕР_2 .

Враховуючи наявність доказів оплати ремонту автомобіля позивачем, в останнього є підстави для отримання страхового відшкодування, яке дорівнюватиме вартості відновлювального ремонту автомобіля із включенням сум ПДВ, на чому наголошує відповідач ПрАТ СК "ПЗУ Україна" у своєму відзиві на цивільний позов.

Також позивач вказав, що з висновку експерта вбачається, що експертом було проведено особистий огляд пошкодженого транспортного засобу. Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) складена експертом 04.02.2022 року, а тому експертом визначено вартість матеріального збитку завданого позивачу станом на момент проведення експертизи, а не раніше за часом коли експерт оглянув особисто пошкоджений автомобіль, що не суперечить чинному законодавству.

Щодо витрат за послуги адвоката, позивач зазначає, що детальний опис про надані послуги в галузі права, його представником, адвокатом Драчук Т.М. буде надано до судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

15.09.2022 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в яких зазначив, що після з`ясування відповідачем вартості відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Camry" д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням зносу складає 67 970,144 грн. з ПДВ, а не 52094,25 грн. страховик провів потерпілому доплату відшкодування у розмірі 13229,90 грн. Така доплата була здійснена відповідачем 19.08.2022 року.

Разом з тим, позивач вважає, що виплата страхового відшкодування була проведена відповідачем несвоєчасно та здійснена із простроченям встановленого законом строку, а тому незалежно від її проведення, відповідач як боржник, внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання несе майнову відповідальність перед позивачем у виді пені за кожен день прострочення виплат, а також з відповідача підлягають стягненню матеріальні втрати позивача від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсація за користування утримуваними ним коштами., а тому позивач просить стягнути з ПрАТ СК "ПЗУ Україна" на користь ОСОБА_1 суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 24829 гн. 01 коп., а також, пеня, 3% річних від простроченої суми боргу, інфляційні витрати та понесені ним судові витрати, зокрема за проведення експертизи, судовий збір та професійну правничу допомогу.

24.01.2023 року, на адресу суду надійшла заява представника позивача, адвоката Драчук Т.М. про зміну предмету позову.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 16.02.2023 року було відмовлено представнику позивача, адвокату Драчук Т.М. у прийнятті заяви про зміну предмету позову.

В судовому засіданні позивач та його представник, адвокат Драчук Т.М. пітримали позовні вимоги з урахуванням заяви про їх збільшення, просили їх задовольнити

Представник відповідача ПрАТ СК "ПЗУ Україна" в судове засідання не з`явився.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився. в поданих ним поясненнях просив справу розглянути у його відсутність.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Судом встановлено, що 23.12.2021 о 10:15 год. на автодорозі ІО222 Гулич-Тростянець-Бершадь км.52+290 водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Mercedes-Benz Atego, д.н.з. НОМЕР_1 , під час виконання маневру обгону не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем "Toyota Camry" д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по суміжній смузі руху. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2022 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки Mercedes-Benz Atego, д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», згідно полісу № ЕР.206140907.

Згідно до повідомлення про дорожньо-транспорнту пригоду від 29.12.2021 року страхову ПрАТ СК "ПЗУ Україна"було повідомлено про ДТП за участі страхувальника Mercedes-Benz Atego, д.н.з. НОМЕР_1 ., яке відбулося 23.12.2021 року о 09:58 год.

Згідно повідомлення співробітника управління обслуговування збитків ПрАТ СК "ПЗУ України", ОСОБА_1 , було повідомлено, що було розглянуто його справу №14545 відносно події, яка мала місце 23.12.2021 та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, у розмірі 43.411,88 грн., яке буде перераховано протягом 5 робочих днів з моменту прийняття рішення про виплату.

Згідно звіту №41 -D/10/38 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 31.01.2022 року вартість матеріального збитку без врахувань втрати товарної вартості заподіяного власнику майна "Toyota Camry", реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження станом на 23.12.2021 року складає 52094,25 з урахуванням ПДВ.

Згідно платіжного доручення №00072302 від 08.02.2022 року ОСОБА_1 , ПрАТ СК "ПЗУ Україна" було сплачено 43411,88 грн.

Згідно заяви позивача ОСОБА_1 , адресованого голові правління ПрАТ СК "ПЗУ Україна" про незгоду з розміром страхового відшкодування, останній повідомив, що сумую страхового відшкодування у розмірі 43400 він не згоден, оскільки така не відповідає вартості спричиненого йому матеріального збитку, необхідного для повного відновлення його автомобіля до стану у якому він перебував на момент дорожньо-транспортної пригоди. Також повідомлено, що ним було замовлено незалежну транспортно-товарознавчу експертизу Вінницького відділення КНДІСЕ МЮ України, після проведення якої страховій компанії, з метою визначення реальної вартості спричиненого їй матеріального збитку внаслідок ДТП.

Згідно клопотання представника позивача, адвоката Драчук Т.М., за вих. №39-21 -ц від 16.02.2022 остання звернулася до Голови правління ПрАТ СК "ПЗУ України" з проханням виплатити йому страхорве відшкодування за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 15.02.2022 року №910/22-21 в розмірі 81 470, 79 грн. матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Toyota Camry" д.н.з. НОМЕР_2 в зв`язку з пошкодженням автомобіля 04.02.2022 року.

На клопотання представника позивача від 16.02.2022, начальником відділу обслуговування складних збитків транспортного страхування ОСОБА_7 було повідомлено, що висновок експерта №910/22-21 від 15.02.2022 року не може бути взяти ПрАТ СК "ПЗУ Україна" за основу при визначенні розміру страхового відшкодування.

Згідно висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи №910/22-21 від 15.02.2022 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Toyota Camry" д.н.з. НОМЕР_2 , в зв`язку з пошкодженнями автомобіля станом на 04.02.2022 року складала 81470, 79 грн.

Згідно рахунку на оплату №44 від 11.05.2022 року, ОСОБА_1 за ремонт свого автомобіля "Toyota Camry" д.н.з. НОМЕР_2 на СТО Caraman заплатив 120 815 грн.

Згідно заяви від 15.08.2022 року, ПрАТ Страхова Компанії "ПЗУ Україна" замовила проведення автотоварознавчої експертизи автомобіля "Toyota Camry" д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно висновку експерта №242.22 ЕД судової автотоварознавчої експертизи автомобіля "Toyota Camry" д.н.з. НОМЕР_2 , складеного від 17.08.2022 року, вартість відновлювального ремонту із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля станом на 23.12.2021 року, виходячи з наданих замовником вихідних даних становить 67970,14 грн.

Згідно платіжного доручення №4459 від 19.08.2022 року ОСОБА_1 , ПрАТ СК "ПЗУ Україна" було сплачено 13229,90 грн.

Не погодившись із частковою сплатою страхового відшкодування, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення частини невиплаченого страхового відшкодування та штрафних санкцій.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Норма ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відповідно до ст. 990 ЦКУ Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Згідно з статтею 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 34.2статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (стаття 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до пункту 36.2статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону , повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки,експертизи пошкодженого майна.

Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Матеріали справи містять два висновки експерта, зокрема висновок експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 15.02.2022 №910/22-21, який надав позивач та висновок експерта №242.22 ЕД судової автотоварознавчої експертизи автомобіля Toyota Сamry, реєстраційний номер НОМЕР_2 , наданий відповідачем.

Обидва висновки експертів відповідають зазначеним вище вимогам, оскільки в них вказано про обізнаність експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, при вирішенні спору по суті судом береться до уваги Висновок експерта від 15.02.2022 №910/22-21, який надав позивач, оскільки вказаним експертом при проведення експертних досліджень безпосередньо проводився огляд автомобіля Toyota Сamry, д.н.з. НОМЕР_2 , в той час, як висновок експерта №242.22 ЕД був виконаний без огляду автомобіля, на підставі наданих замовником матеріалів, а саме:

- копії свідоцтва про реєстрацію автомобіля;

- фото пошкодженого автомобіля Toyota Сamry, д.н.з. НОМЕР_2 ;

- заяви ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від 15.08.2022 року.

Отже, визначаючи розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Toyota Сamry, д.н.з. НОМЕР_2 , суд виходить із суми 81470, 79 гривень, яка визначена висновком експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 15.02.2022 №910/22-21 та оскільки ПрАТ СК «ПЗУ Україна» частину матеріальних збитку у сумі 56641,78 сплатила , суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення недоплаченного страхового відшкодування у розмірі 24 829 грн.01 коп. підлягає задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, суд виходить з наступного.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені, яка сплачується за кожен день прострочення, полягає в тому, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожним днем (місяцем) нарахування пені. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно ст. 36.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

З урахуванням положень п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 30.03.2022 року по 19.08.2022 року становить у розмірі 6374 грн. 31 коп. та підлягає стягненню з відповідача.

Також позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрати за час прострочення виконання зобов`язання за період з 30.03.2022 року по 19.08.2022 року у розмірі 2237,81 коп. та трьох процентів річних за час прострочення виконання зобов`язання за вказаний період у розмірі 504 грн. 45 коп.

У відповідності до п. 21 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при безпідставній відмову у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем не спростований.

За встановлених обставин позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних підлягають задоволенню повністю.

Крым того, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

На підтвердження понесення позивачем судових витрат пов`язаних із залученням експерта, позивачем надано висновок судового експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи № 910/22-21 від 15.02.2022 та квитанцію за проведеня вказаної експертизи, згідної якої позивачем було сплачено 1132,62 коп.

Суд вважає, що сплачені позивачем кошти в сумі 1132,62 гривень за проведення експертизи підлягають стягненню із відповідача в користь позивача, враховуючи те, що при вирішені спору судом береться до уваги висновок судового експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи № 910/22-21 від 15.02.2022року.

Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Стаття 137 ЦПК України закріплює наступні положення:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

- за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

В постанові Верховного Суду від 01.04.2020 р. (справа №640/4013/17-ц) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження витрат за надання правничої допомоги представником позивача подано докази, а саме: договір про надання правової допомоги № 39/21-ц від 24.12.2021 року; оредер серії АВ №1032392, посвідчення адвоката, квитанція до прибуткового касового ордера №47, детальний опис робіт за Договором №39/21-ц про надання професійної правничої допомоги від 24.12.2022 року

Таким чином, представником позивача підтверджено понесені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають до стягнення з відповідача ПрАТ СК "ПЗУ Україна", проте суд погоджується з викладеними у відзиві доводами представника відповідача щодо не співмірності розміру правничої допомоги і вважає завищеною оплату наданих послуг, тому враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 10500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу з відповідача в розмірі 10500 грн., у стягненні інших витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Крім того, на підставі вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 гривень, враховуючи той факт, що судом позовні вимоги позивача задоволені повністю.

Керуючись ст. ст. 23, 526, 979, 999, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 12, 76-82, 135, 137, 139, 141, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ПрАТ СК "ПЗУ Україна" третя особа, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 24 829 гривень 01 копійки.

Стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 1132 гривні 62 копійки витрат понесених в зв`язку з проведенням транспортно - товарознавчої експертизи.

Стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України розмірі 6 374 гривні 31 копійки, 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 504 грн. 45 копійок, інфляційні втрати у розмірі 2237 грн. 81 коп..

Стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп.

Стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р. В. Хмель