Справа № 127/6037/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 про встановлення факту -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення факту, у якій він просив встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дійсності не проживав до кінця своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06.03.2023р. заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали суду, для усунення недоліків.

20.03.2023року на виконання ухвали суду від 06.03.2023року від заявника надійшла заява, у якій заявник висловлює, зокрема, свою незгоду із ухвалою суду про залишення його заяви без руху, до якої додано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, у новій редакції та її копії для заінтересованої особи, а також заяву про звільнення від сплати судового збору.

Однак, недоліки зазначені в ухвалі суду від 06.03.2023р., яка є обов`язковою для виконання, заявником в повному обсязі не усунуті.

Так, в порушення п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України заявник, зазначаючи який саме факт він просить встановити суд, мету його встановлення не зазначив.

Положеннями ч. 1 ст. 318 ЦПК України імперативно визначено обов`язковість зазначення в заяві мети встановлення факту.

На виконання вимог ухвали суду від 06.03.2023р., заявник вказав, що ні ЦПК України ні ЗУ «Про судовий збір» не встановлено чіткого переліку документів в підтвердження майнового стану, а тому суд неправомірно відмовив в задоволенні заяви про звільнення заявника від сплати судового збору, оскільки останній надав відомості з Державного реєстру фізичних платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 2 кварталу 2021 по 2 квартал 2022р.

При цьому судом звертає увагу, що в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, в заяві про звільнення від сплати судового збору та копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, наданої в якості доказу майнового стану заявника, яка не відповідає вимогам ст. 95 ЦПК України, РНОКПП заявника різні. Відповідно встановити, що відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків стосуються саме заявника, не вбачається можливим. Водночас, в ухвалі від 06.03.2023р. суд вказав на необхідність надання заявником суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, або ж подати суду клопотання про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, оформлене у відповідності до вимог ЦПК України, із наданням належних доказів в його обґрунтування.

В ухвалі від 06.03.2023р. суд, зокрема, звернув увагу заявника на необхідність належного оформлення (із визначеними процесуальним законом відомостями) заяви про встановлення факту, що має юридичне значення та долучених доказів.

При цьому, суд звернув увагу на порядок засвідчення копій документів, а саме: відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» (затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту «підпис».

Натомість заявник, дані вимоги ухвали суду від 06.03.2023р. не виконав, зазначив, що через ракетні обстріли на складські приміщення та на знищення майна України та громадян, має страх відправлення документів в оригіналі, однак судом не було зобов`язано заявника надати докази в оригіналі, а лише засвідчити надані їх копії.

Крім того, заявником не виконано вимоги п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України, а саме не надано даного розрахунку.

Згідно з п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Натомість, заявником не зазначено, чи існують докази, які не можуть бути подані до заяви, не зазначено щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, в матеріалах заяви відсутнє підтвердження заявника про те, що заявником не подано іншої заяви (заяв) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Всупереч цьому положенню, заявником не додано до заяви її копії та додатків до неї відповідно до кількості заявлених учасників справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявник не усунув недоліки вказані в ухвалі суду від 06.03.2023року, а тому дану заява слід вважати неподаною та повернути її заявнику.

Суд зазначає, що згідно ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту вважати неподаними та повернути їх заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: