Справа № 530/295/23
Номер провадження 2/530/230/23

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Должко С.Р., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: с.Лютенські Будища, Полтавського району, Полтавської області; ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації: с.Лютенські Будища, Полтавського району, Полтавської області; ОСОБА_4 , державного реєстратора виконавчого комітету Ромоданівської селищної ради, юридична адреса: смт.Ромодан, вул.Шевченка, 11, Миргородського району, Полтавської області; ОСОБА_5 , державного реєстратора виконавчого комітету Гадяцької міської ради, юридична адреса: м.гадяч, вул.Л.Українки, 2, Миргородського району, Полтавської області; Зіньківської міської ради, юридична адреса: м.Зіньків, вул.Воздвиженська, 40, Полтавського району, Полтавської області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_6 , місце проживання: с.Лютенські Будища, Полтавського району, Полтавської області про скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Зіньківського районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: с.Лютенські Будища, Полтавського району, Полтавської області; ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації: с.Лютенські Будища, Полтавського району, Полтавської області; ОСОБА_4 , державного реєстратора виконавчого комітету Ромоданівської селищної ради, юридична адреса: смт.Ромодан, вул.Шевченка, 11, Миргородського району, Полтавської області; ОСОБА_5 , державного реєстратора виконавчого комітету Гадяцької міської ради, юридична адреса: м.гадяч, вул.Л.Українки, 2, Миргородського району, Полтавської області; Зіньківської міської ради, юридична адреса: м.Зіньків, вул.Воздвиженська, 40, Полтавського району, Полтавської області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_6 , місце проживання: с.Лютенські Будища, Полтавського району, Полтавської області про скасування державної реєстрації.

В прохальній частині позовної заяви сьомим пунктом зазаначено "Забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на вчинення певних дій (проведення будь-яких весняно-польових робіт, відчуження, дарування та інше) на земельних ділянках (кадастровий номер :00:022:0149, кадастровий номер :00:022:0150), які знаходяться на території Лютенсько-Будищанського старостинського округу Зіньківської міської ради Полтавського району Полтавської області.

Вивчивши наявні матеріали, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, мають бути спів мірними із заявленими позивачами вимогами.

В частині 1 статті 151 ЦПК зазначено форму та зміст заяви про забезпечення позову, а саме: заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи - не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги - інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Особам, які беруть участь у справі - має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 р.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 151,153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

По клопотанню ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області С.Р.Должко