УХВАЛА

16 березня 2023 року

м. Київ

справа № 362/1892/20

провадження № 61-324ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся із вищевказаним позовом до суду, в якому просив стягнути з відповідачів 1 267 560,00 грн, сплачених в рахунок користування приміщенням за весь строк найму; стягнути пеню за останній рік у розмірі 2 313 297,00 грн, інфляційні витрати за період 10 квітня 2017 - 07 квітня 2020, що становить 316 890,00 грн, три відсотки річних 113 351,11 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2021 року позов ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2021 року в цій справі скасовано.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення суми задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачені як орендну плату за договором № 10/04/17 найму (оренди) кошти у розмірі 50 000,00 грн, пеню за період з 07 квітня 2019 року по 07 квітня 2020 року в сумі 91 250,00 грн, суму інфляційних втрат за період з 10 квітня 2017 року по 07 квітня 2020 року в розмірі 12 500,00 грн, суму 3% річних в розмірі 1 490,41 грн, а всього 155 240,41 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачені як орендну плату за договором № 10/04/17 найму (оренди) кошти у розмірі 1 217 560,00 грн, пеню за період з 07 квітня 2019 року по 07 квітня 2020 року в сумі 2 222 047,00 грн., суму інфляційних втрат за період з 10 квітня 2017 року по 07 квітня 2020 року в розмірі 304 390,00 грн, суму 3% річних у розмірі 111 860,70 грн ,а всього 3 855 857,70 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до

ОСОБА_3 відмовлено у зв`язку з його необґрунтованістю.

Скасовано заходи забезпечення позову.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Працевитий Г. О. 30 грудня 2022 року звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору в розмірі 21 020,00 грн.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Працевитий Г. О. 20 лютого 2023 року на виконання вимог вказаної ухвали, у встановлений судом строк, звернувся до Верховного Суду із клопотанням про зменшення розміру судового збору до 8 500,00 грн, яке мотивовано неспроможністю його сплати та тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру доходів за попередній календарний рік.

Вказує, що постановами приватного виконавця від 19 серпня 2022 року та 01 жовтня 2022 року арештовано усе майно та кошти ОСОБА_1 у зв`язку з виконанням судового рішення в справі № 362/1892/20.

На підтвердження вказаного надано вказані копії постанов та податкову декларацію платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 за 2022 рік.

Частиною першою та третьою статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Податкова декларація платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 та копії постанов приватного виконавця від 19 серпня 2022 року і від 01 жовтня 2022 року не дозволяють встановити майновий стан

ОСОБА_1 .

Отже, наведені заявником доводи не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору або свідчать про відсутність коштів для сплати судового збору, оскільки з наданих доказів не можливо повністю встановити майновий стан заявниці. Тому, в задоволенні клопотання про зменшення судового збору слід відмовити.

Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Із матеріалів касаційного провадження вбачається, що заявником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 26 січня 2023 року, а саме не сплачено судовий збір в розмірі 21 020,00 грн, тому суд вважає за необхідне продовжити заявнику строк для усунення недоліків.

Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею

392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 127, 136, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотанняпредставника ОСОБА_1 - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, поданої на постанову Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2022 року на десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Копію цієї ухвали надіслати заявнику.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська