Справа № 490/1790/23
н/п 2-н/490/314/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту електроенергію,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергіюз ОСОБА_1 .

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною 5 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва про реєстрацію осіб, боржник ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, у заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути борг за спожиту ОСОБА_1 електроенергію за адресою: АДРЕСА_2 та додані до заяви про видачу судового наказу документи також відповідають цій адресі, тобто заявник обґрунтовує, що заборгованість виникла саме за цією адресою, проте як боржник зареєстрована зовсім за іншою.

Заявник, обґрунтовуючи свої вимоги, посилався на Договір укладений між ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» та ОСОБА_1 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, у вищевказаному Договорі, доданому до матеріалів заяви, не вказано ні особу з якою укладений даний Договір, ні адреса за якою надається послуга.

За такого, суд не бере до уваги даний доказ, оскільки за ним не можна встановити, що заявник уклав Договір саме за адресою: АДРЕСА_2 , саме з ОСОБА_1 .

Крім того, заявником не надано суду жодних документів які б підтверджували, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_2 .

Таким чином, відповідно до наданих відомостей адреса зареєстрованого місця проживання боржника не співпадає з адресою, за якою виникла заборгованість, яку стягувач просить стягнути з вказаного боржника.

За нормами п. 8 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Оскільки, боржник ОСОБА_1 за адресою зазначеною стягувачем у заяві про видачу судового наказу не зареєстрована, даних щодо оформлення за боржником права власності на будинок суду не надано, тобто із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, тому суд вважає за необхідне у видачі судового наказу відмовити.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України, передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч. 1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до положень ч.2ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст.ст.165,166,167 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту електроенергію.

Роз`яснити заявнику про право на повторне звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова