Справа № 444/2692/22
Провадження № 2/444/132/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

28 лютого 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) Рава-Руська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку спадкового майна колишнього колгоспного типу двору та на частку в майні двору як члена колишнього колгоспного типу двору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) Рава-Руська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку спадкового майна колишнього колгоспного типу двору та на частку в майні двору як члена колишнього колгоспного типу двору.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на все належне йому майно. У померлого ОСОБА_4 є діти, а саме:дочка, ОСОБА_1 , син, ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_2 .

З метою оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_3 звернувся із заявою в Рава Руську державну нотаріальну контору. Державний нотаріус Рава Руської державної нотаріальної контори завів спадкову справу № 210/2018, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

При заведені спадкової справи було встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на оформлення спадкових прав по закону після смерті ОСОБА_4 не претендують, від їх оформлення відмовляються.

Проте державний нотаріус відмовив ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на 1/5 житлового будинку та 1/5 господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , оскільки ним не подано необхідних документів, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_5 .

З метою оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , ОСОБА_3 звернувся із заявою в Рава Руську державну нотаріальну контору. Державний нотаріус Рава Руської державної нотаріальної контори завів спадкову справу № 172/2022, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. При заведені спадкової справи було встановлено, що ОСОБА_1 на оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_5 не претендує. Також встановлено, що ОСОБА_2 на оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_5 не претендує, від їх оформлення відмовляється.

Проте державний нотаріус відмовив ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на 1/5 житлового будинку та 1/5 господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , оскільки ним не подано необхідних документів, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно.

Факт прийняття спадщини стверджується проживанням та реєстрацією ОСОБА_3 разом із спадкодавцями до дня їхньої смерті, про що свідчать відповідні довідки.

Отже строк прийняття спадщини ОСОБА_3 не пропущений.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_3 змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

Позивачі додатково повідомляють, що реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилась, що підтверджується довідкою Червоноградського МБТІ.

Відповідно до довідки № 684 виданої Рава Руською міською радою та Рішення виконавчого комітету Річківської сільської ради № 35 від 27.11.2018 р., станом на 30.06.1990р. головою двору в АДРЕСА_1 був ОСОБА_4 , а членами двору: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Дані взяті з по господарської книги Річківської сільської ради за 1986 - 1990 рр.

З метою оформлення права власності позивачі звернулися в Рава Руську міську раду Львівського району, Львівській області, але їм було відмовлено та усно роз`яснено, що 01.01.2013 року сільські ради, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування» не проводять реєстрації права власності на нерухоме майно, в зв`язку з вступом в дію Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому реєстрацію права власності на належні їм, як членам колишнього колгоспного типу двору частки, можлива лише за рішенням суду.

Оскільки господарство в АДРЕСА_1 відносилося до колгоспного типу двору, члени двору мають право на частку в даному майні. Враховуючи наведене вище, позивачі просять суд задовольнити їх позовні вимоги.

Ухвалою судді від 14.11.2022 року відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання у справі.

31.01.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 28 лютого 2023 року.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду письмові заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять розгляд справи проводити у їх відсутності.

Представник відповідача - Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду Рава-Руська міська рада Львівського району Львівської області подала письмове клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, та зазначила, що позовні вимоги позивача відповідач визнає.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду державна нотаріальна контора подала письмову заяву про розгляд справи, у зв`язку із відсутністю додаткових пояснень, за відсутності їх представника. Одночасно надано належним чином завірені (прошиті та пронумеровані всі аркуші, скріплені гербовою печаткою) копії спадкових справ заведених після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

А тому, судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що позивачі звернулися з позовом про спадкування житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , та який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, що підтверджується довідкою № 684 виданою Рава-Руською міською радою 30.08.2022 року та Рішенням виконавчого комітету Річківської сільської ради № 35 від 27.11.2018 р. відповідно до яких станом на 30.06.1990р. головою двору в АДРЕСА_1 був ОСОБА_4 , а членами двору: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (арк.спр. 25, 26).

Рішенням Річківської сільської Жовківського району Львівської області №35 від 27.11.2018 року про розподіл часток колишнього колгоспного двору по АДРЕСА_1 вирішено розділити колишній двір АДРЕСА_1 в рівних частинах: 1/5 частина за гр. ОСОБА_4 (померлим); 1/5 частина за гр. ОСОБА_5 ; 1/5 частина за гр. ОСОБА_3 ; 1/5 частина за гр. ОСОБА_6 ; 1/5 частина за гр. ОСОБА_7 (арк.спр.26).

Відповідно до довідки виданої 30.08.2022 року Рава-Руською міською радою Львівського району Львівської області №683, станом на 15.04.1991 року ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не втратили частку в майні колгоспного двору по АДРЕСА_1 (арк.спр.28).

Відповідно до довідки виданої КП ЛОР «Червоноградське МБТІ», станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилась. Дані взяті з матеріалів інвентаризаційної справи. Згоду на обробку персональних даних отримано 02.03.2018 року (арк.спр. 27).

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 20.03.2001 року, позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народилася та зареєстрована в АДРЕСА_1 (арк.спр. 10). У зв`язку із одруженням позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », що стверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 (арк.спр.12). Батьками позивачки ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_3 (арк.спр.11).

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 виданого Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 11.09.2008 року, позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народилася та зареєстрована в АДРЕСА_1 (арк.спр. 13). У зв`язку із одруженням позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_10 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 (арк.спр.16). Батьками позивачки ОСОБА_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що стверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_6 (арк.спр. 15).

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_7 виданого Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 11.01.1996 року, позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народився та зареєстрований в АДРЕСА_1 (арк.спр.17). Батьками позивача ОСОБА_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що стверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_8 (арк.спр.19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 (арк.спр.20).

Після смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з такою ж частиною господарських будівель.

Однак, відповідно до письмових заяв посвідчених секретарем виконавчого комітету Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області мати позивачів ОСОБА_5 та позивачі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на оформлення спадкових прав на належну їм за законом частку спадкового майна після смерті ОСОБА_4 не претендують (спадкова справа №210/2018 арк.спр. 86-88).

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати позивачів ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 (арк.спр. 21).

Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з такою ж частиною господарських будівель.

Однак, відповідно до письмових заяв посвідчених старостою Річківського старостинського округу Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області позивачі в справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на оформлення спадкових прав на належну їм за законом частку спадкового майна після смерті їх матері ОСОБА_5 не претендують (арк.спр.22-23).

Із копії спадкової справи №210/2018 року, яка відкрита Рава-Руською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4 , встановлено, що про спадкування 04.12.2018 році звернувся позивач в справі ОСОБА_3 (спадкова справа №210/2018 (арк.спр.66)).

Відповідно до копії довідки виданої 12.11.2018 року Рава-Руською міською радою Львівського району Львівської області, ОСОБА_3 - син померлого ОСОБА_4 , дійсно проживав разом із ним і був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 і вели спільне господарство (спадкова справа №210/2018, арк. спр. 72).

Відповідно до копій свідоцтв про право на спадщину за законом (спадкова справа №210/2018, арк. спр. 153, 156, 159, 160, 161, 162, 163, 164) позивач ОСОБА_3 частково прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4 .

Із копії спадкової справи №172/2022 року, яка відкрита Рава-Руською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_5 , встановлено, що про спадкування 30.09.2022 році звернувся позивач в справі ОСОБА_3 (спадкова справа №172/2022 арк.спр. 45).

Відповідно до копії довідки виданої 02.09.2022 року Рава-Руською міською радою Львівського району Львівської області встановлено, ОСОБА_3 - син ОСОБА_5 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав та був зареєстрований разом із матірю в АДРЕСА_1 , та вели спільне господарство (спадкова справа №172/2022, арк. спр. 47).

Із довідки виданої 02.09.2022 року Рава-Руською міською радою Львівського району Львівської області встановлено, що заповіт від імені померлої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в Річківській сільській раді не складався і не посвідчувався (спадкова справа №172/2022, арк.спр. 48).

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.2008 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином всі вище перелічені особи, є членами двору, головою якого був батько позивачів ОСОБА_4 , мали рівне право на частки в майні двору - по 1/5 частині кожний. Отже, на день смерті батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх син ОСОБА_3 , фактично прийняв спадщину, але не оформив її нотаріально і на день їх смерті їм належало по 1/5 частки майна двору. Крім того, інші спадкоємці від належної батькам частки відмовились. Крім того, позивачу ОСОБА_3 , та позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як членам колишнього колгоспного типу двору також належить кожному право по 1/5 частки в майні двору.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Оскільки господарство № 169 в АДРЕСА_1 відносилося до колгоспного типу двору, члени двору мають право на частку в даному майні. Однак, оскільки з 01.01.2013 року змінено порядок реєстрації прав на нерухоме майно, то відповідно до п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація їх права власності на частки будинку можлива лише за рішенням суду.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих Рад.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Позивачі вказують, що відповідно до довідки виданої КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилась (арк.спр. 27).

Із копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що такий знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа будинку становить 45,9 кв.м, житлова 15,0 кв.м, допоміжна площа 30,9 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (сарай, сарай, ворота з хвірткою, огорожа, колодязь) (арк.спр.32-38).

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно зі ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Із постанови Рава-Руської державної нотаріальної контори від 30.09.2022 року встановлено, що державний нотаріус Рава-Руської державної нотаріальної контори постановив відмовити ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки спадкоємцем не дотримано п.2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме: не надані необхідні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації (арк.спр.39).

Із постанови Рава-Руської державної нотаріальної контори від 30.09.2022 року встановлено, що державний нотаріус Рава-Руської державної нотаріальної контори постановив відмовити ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки спадкоємцем не дотримано п.2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме: не надані необхідні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації (арк.спр.40).

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України,способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Суд також враховує те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачів.

Ураховуючи наведене, оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази та встановивши дійсні обставини справи дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, ч. 4 ст. 206, ст. 247, ст. ст. 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності за законом на 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 45,9 кв.м, житлова 15,0 кв.м, допоміжна площа 30,9 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (сарай, сарай, ворота з хвірткою, огорожа, колодязь), після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 як члена колишнього колгоспного типу двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності за законом на 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 45,9 кв.м, житлова 15,0 кв.м, допоміжна площа 30,9 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (сарай, сарай, ворота з хвірткою, огорожа, колодязь), після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 як члена колишнього колгоспного типу двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності за законом на 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 45,9 кв.м, житлова 15,0 кв.м, допоміжна площа 30,9 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (сарай, сарай, ворота з хвірткою, огорожа, колодязь), як члена колишнього колгоспного типу двору.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за законом на 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 45,9 кв.м, житлова 15,0 кв.м, допоміжна площа 30,9 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (сарай, сарай, ворота з хвірткою, огорожа, колодязь), як члена колишнього колгоспного типу двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності за законом на 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 45,9 кв.м, житлова 15,0 кв.м, допоміжна площа 30,9 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель (сарай, сарай, ворота з хвірткою, огорожа, колодязь), як члена колишнього колгоспного типу двору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.03.2023 року.

Суддя: Олещук М. М.