Справа № 156/350/23
Провадження № 2-н/156/138/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

27 березня 2023 року смт. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Білецька Інна Миколаївна щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И ЛА:

До Іваничівського районного суду Волинської області надійшла заява ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Білецька Інна Миколаївна, щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтею 161 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду в письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Загальні правила підсудності врегульовані ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Заявниця, звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, зазначає місце реєстрації боржника ОСОБА_2 в смт. Оржів Рівненської області.

Відповідно до інформаційної довідки, виданої ВОМІРМП УДМС України в Рівненській області, на підставі ч. 5-6 ст. 165 ЦПК України від 24.03.2023 за № 5688/2166 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до відомостей зазначених у заяві, ОСОБА_1 , (заявниця) проживає без реєстрації АДРЕСА_2 .

На підтвердження фактичного проживання заявниці ОСОБА_1 за вказаною адресою, останньою долучено до матеріалів справи акт №12 обстеження про встановлення факту проживання громадянки від 10.03.2023 проте, що така проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Слід звернути увагу на те, що сам по собі факт проживання особи не є таким, що надає їй права пред`явлення позову за місцем свого фактичного проживання, оскільки цивільний процесуальний закон імперативно визначає можливість пред`явлення такого позову саме за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача (заявника) або відповідача.

Вирішуючи питання про підсудність даної цивільної справи, слід керуватись нормами ч. 1 ст. 27 і ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Із матеріалів справи відомо, що ні заявниця ОСОБА_1 , ні боржник ОСОБА_2 , з якого вона просить стягнути аліменти, на території, яка територіально підсудна Іваничівському районному суду Волинської області не зареєстровані у встановленому законом порядку.

Згідно п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити, з наведених вище мотивів та підстав.

Крім того, суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.27, 162, 165 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Білецька Інна Миколаївна, у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя - М.О.Федечко