Справа № 167/328/23
Номер провадження 2/167/123/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю секретаря судового засідання Оніщук О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після смерті батька відкрилась спадщина на майно, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що вона є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає, заповіт на випадок своєї смерті спадкодавець не залишав. Спадщину позивач прийняла фактично шляхом вступу у володіння спадковим майном.

Вказує, що маючи намір оформити свої спадкові права позивач звернулася до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Павлюк Р. П., проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 30 березня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 27 квітня 2023 року о 13 год 30 хв. Витребувано у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Павлюк Р. П. інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про наявність чи відсутність спадкової справи та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 27 квітня 2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті 09 травня 2023 року о 11 год 30 хв.

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, 09 травня 2023 року подав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності.

Відповідач Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явилася. 09 травня 2023 року подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Проти заявлених вимог не заперечують.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого повторно 15 березня 2023 року Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу з погосподарської книги № 1 с. Топільне за 1983-1985 рік Топільненської сільської Ради народних депутатів по особовому рахунку № НОМЕР_1 будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .

Спадкодавець ОСОБА_2 до дня своєї смерті був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 одиноко. Заповіт від імені ОСОБА_2 виконавчим комітетом Топільненської сільської ради не посвідчувався. Спадкоємцем за законом є дочка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом догляду за будинком.

Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 15 березня 2023 року Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 встановлено, що 11 листопада 1972 року Рожищенським районним бюро ЗАГС Волинської області зареєстровано шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 .

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 березня 2023 року № 40/02-31 приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Павлюк Р. П. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно.

Позивач, вказуючи на те, що позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування після смерті батька, так як відсутні правовстановлюючі документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, звернулася до суду з даним позовом за захистом порушеного права.

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_2 помер до набрання чинності Цивільним кодексом України (далі ЦК України), а саме до 01 січня 2004 року, тому відповідно до ст. 5 Цивільного кодексу України, до даних правовідносин необхідно застосовувати норми Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, який регулював відносини спадкування на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті, що визначено ст. 527 ЦК УРСР.

Згідно з положеннями ст. 548, 549, 554 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та глави 10 п. 4.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

З витягу з погосподарської книги № 1 с. Топільне за 1983-1985 рік Топільненської сільської Ради народних депутатів встановлено, що по особовому рахунку № НОМЕР_1 будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , 1961 рік побудови належав ОСОБА_2 .

Відповідно до копії технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що житловий будинок за вказаною адресою складається з двох кімнат, кухні та двох коридорів, загальна площа будинку становить 67,3 кв.м, з яких: 40,6 кв.м житлова площа, 26,7 кв.м - допоміжна площа.

За таких обставин, ураховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину після смерті батька ОСОБА_2 прийняла, але нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з відсутністю документів, які засвідчують право власності на нього, тому суд доходить висновку, що позов, в межах заявлених вимог, необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, згідно клопотання ОСОБА_1 судовий збір необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст. 12, 13, 77, 81, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 67,3 кв.м, з яких: 40,6 кв.м житлова площа, 26,7 кв.м допоміжна площа, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сплачений судовий збір залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 09 травня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , адреса робочого місця: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області, місцезнаходження: м. Рожище, вул. Незалежності, 60 Волинська область, .

Головуючий суддя І. Т. Гармай