Дата документу 20.03.2023 Справа № 336/4146/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/4146/22 Головуючий у 1 інстанції Дацюк О.І.
Провадження № 22-ц/807/657/23 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2011 року по 17.05.2022 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дітей.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення повноліття дитини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.08.2022 року та до досягнення повноліття ОСОБА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 січня 2023 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 січня 2023 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено, що вона самостійно утримує дітей, а відповідач відмовляється від їх утримання.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2022 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського РУЮ Запорізької області. Актовий запис - №127.

Згідно зі свідоцтвами про народження, батьками неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За відомостями Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, неповнолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції не досліджувався наданий позивачем акт про фактичне місце проживання дитини з матір`ю, підписаний невідомими особами, які не наділені повноваженнями встановлювати та підтверджувати фактичне місце проживання осіб та з самого акту не виявляється можливим встановити хто саме мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у статті 180 СК України.

Згідно з частиною другою статті 51 Конституції України, статтею 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.ст. 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як установлено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.

Задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції були прийняті в якості доказів перебування дітей на утриманні матері те, що за відомостями Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, неповнолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи та не мав відповідно можливості надати свої заперечення та докази в їх обґрунтування.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позивного провадження та надано право протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачу направлявся конверт разом з ухвалою про відкриття провадження по справі та призначення до розгляду порядку спрощеного позивного провадження разом з копією цивільного позиву з додатками від 20.09.2022року., який повернувся 28 жовтня 2022 року до суду з позначкою листоноші «За закінченням терміну зберігання».

Тобто, ухвалюючи рішення судом було порушено порядок повідомлення відповідача про дату час і місце розгляду справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.12.2018року по справі № 752/11896/17-ц дійшла висновку, щодо неможливості визнання належним способом повідомлення сторони про розгляд справи, повернення повістки із зазначенням причини «За закінченням терміну зберігання».

Тобто, відповідач був позбавлений права подати до суду відзив на позовну заяву та заяву з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позивного провадження.

В ході перегляду справи, колегією суддів встановлено, що з 01.03.2022року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 (а.с.45).

15 жовтня 2022року при захисті Батьківщини під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Новогригорівка Бориславського району Херсонської області в наслідок ворожого обстрілу ОСОБА_1 був поранений (а.с. 46).

З 15.10.2022 року по 17.10.2022року ОСОБА_1 знаходився в Криворізькій міській лікарні №2 (а.с. 47).

З 17.10.2022 року по 08.11.2022 року ОСОБА_1 лікувався в Київський міський клінічної лікарні швидкої медичної допомоги (а.с.48-49).

З 08.11.2022 року по 28.11.2022 року ОСОБА_1 знаходився в реабілітаційному центрі ТОВ «Адоніс -ЛАБ» (50).

З 27.12.2022 року по теперішній час ОСОБА_1 знаходиться у відпустці за станом здоров`я (а.с. 51).

Вказані обставини підтверджують неможливість подання відповідачем відповідних доказів до суду першої інстанції.

Колегією суддів встановлено, що в позовній заяві позивач посилається на те, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні.

Проте, поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що на підтвердження зазначеного позивачем не було надано жодних доказів.

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 12.01.2023 року № 7 встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 з травня 2022 року проживає з бабусею ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3 без реєстрації. За нотаріальним дозволом батьків про виїзд за кордон виїхала до Болгарії з бабусею ОСОБА_7 (а.с.52).

Встановлено, що 13.10.2022року ОСОБА_2 надала згоду на тим часовий виїзд доньки ОСОБА_3 до республіки Болгарія в супроводі матері відповідача - ОСОБА_7 на період з 13.10.2022 року по 13.10.2023 року включно. (а.с.54-55).

Крім того, встановлено, що 22.08.2022 року саме батько ОСОБА_1 звертався до директора Запорізького НВК №63 з заявою для зарахування його доньки ОСОБА_3 в 5-В клас. (а.с. 53).

Встановивши вказані обставини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для стягнення аліментів з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , оскільки відповідачем доведено належними та допустимими доказами, що донька не проживає разом з матір`ю (позивачем) та не знаходиться на її утриманні.

Разом з тим, в обґрунтування доводів апеляційної скарги щодо тієї обставини, що у відповідача з позивачем була домовленість про те, що донька буде проживати з його мамою, а син буде проживати з позивачем не надано жодних доказів.

Таким чином, колегією суддів встановлена наявність підстав для часткового задоволення позову, визначивши аліменти, які підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 серпня 2022 року до досягнення повноліття ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи викладене, рішення суду згідно з п.3,4.ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2022 року у цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 серпня 2022 року до досягнення повноліття ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 гривень (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 березня 2023 року.

Головуючий

Судді: