Справа № 308/4887/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Білак І.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород, за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення заінтересована особа: Ужгородська міська рада Служба у справах дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 02.05.2023 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 08.05.2023.

ОСОБА_1 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Ужгородська міська рада Служба у справах дітей.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студенткою Державного вищого навчального закладу УжНУ за державним замовленням денної форми навчання юридичного факультету.

Згідно свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, в графі Батьки зазначено: Батько: ОСОБА_2 , Мати: ОСОБА_3 .

Заявник зазначає, що її мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть. Також, ОСОБА_1 , вказує, що її Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть. ОСОБА_1 зазначає, що на день смерті батька вона була неповнолітньою їй було 17 років.

Заявниця при цьому вказує на те, що таким чином вона фактично набула статусу дитини-сироти, однак такий не отримала, що не означає що по факту вона такою не являлася.

ОСОБА_1 зазначає, що встановлення даного факту їй потрібно з метою забезпечення державними пільгами, у тому числі стипендією, відповідно до чинного законодавства, а саме - Постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1994 р. «Про поліпшення навчання, виховання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування».

При цьому заявник наголошує, що фактично у 2021 році нею було набуто статус дитини- сироти, але зазначені відомості не були внесені до Всеукраїнської інформаційно- аналітичної системи «Діти» у зв`язку з тим, що вона перебувала в край важкому душевному емоційно-психологічному стані пов`язаного зі смертю батьків, а також ковідна ситуація в Україні. Зазначає, що сама безпосередньо не зверталася для отримання статусу дитини-сироти, а служба у справах дітей такого подання не подавала хоча зобов`язана була таке зробити.

Заявник посилаючись на ст.1 Закону України «Про забезпечення організаційно- правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року з наступними змінами, Закон України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», п. 22. Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 (далі - Порядок).

У заяві вказано на те, що відсутність підтвердження статусу дитини-сироти унеможливлює реалізацію ОСОБА_1 , її законних прав та інтересів як дитини-сироти.

Керуючись ст.ст. 293-294 ЦПК України, заявник просить суд: встановити факт отримання мною статусу дитини-сироти.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2023 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду.

24.04.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про приєднання до матеріалів справи листа-відповіді Департаменту соціального захисту населення.

Заявник в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи про встановлення факту,що має юридичне значення, повідомлялася належним чином. Разом із тим, через канцелярію суду подала заяву про розгляд заяви за її відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Проте через канцелярію суду ним подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Також, просить при розгляді заяви врахувати наявні в справі письмові пояснення, від 13.03.2023 №166/23/01-19. Окрім того зазначає, що проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , що видане відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області 2003 року квітня місяця 04 числа 1-ФМ №128897 року, в графі Батьки зазначено: Батько ОСОБА_2 , мати: ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 12.0.2012 року, померла мати заявниці ОСОБА_3 , у віці 41 року, дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про смерть від 10.03.2021 Серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер батько заявниці ОСОБА_2 .

З наведеного вбачається, що на момент смерті батька ОСОБА_1 , була неповнолітньою, мала повних 17 років (18 їй виповнилося через 9 днів після смерті батька, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Закон України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», визначає правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, і є складовою частиною законодавства про охорону дитинства (далі Закон №2342-IV).

Відповідно до статті 1 Закону №2342-IV, дитина-сирота - дитина, в якої померли чи загинули батьки.

Статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування.

Згідно статті 5 Закону №2342-IV, за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування.

Статус дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, надається відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 21 Порядку №866, для надання дитині статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, служба у справах дітей за місцем походження дитини протягом двох місяців повинна зібрати необхідні документи (свідоцтво про народження дитини та документи, що засвідчують обставини, за яких дитина залишилась без батьківського піклування).

Згідно пункту 22 Порядку №866, рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської чи районної у місті (в разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей.

У рішенні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові дитини, дата народження, обставини, за яких вона залишилась без батьківського піклування, документи, які підтверджують ці обставини, та форма влаштування дитини.

Пунктом 23 Порядку №866 передбачено, що статус дитини-сироти надається дітям, у яких померли або загинули батьки, що підтверджується свідоцтвом про смерть кожного з них.

Як встановлено дослідженими в судовому засіданні доказами, на момент смерті батька, ОСОБА_1 , не виповнилось 18 років.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що статус дитини-сироти особа не набуває автоматично, у зв`язку із смертю батьків, оскільки чинним законодавством України передбачено проходження певної процедури, яка передує наданню відповідного статусу.

Відповідно до пункту 4 Порядку №866, особи, яким стало відомо про факт залишення дитини без батьківського піклування, зобов`язані негайно повідомити про це службу у справах дітей за місцем виявлення дитини.

В даному випадку, заявниця зазначає, що до відповідних органів вона не зверталася.

Зі змісту листа-пояснення від 13.03.23 р. №166/23/01-19 Служби у справах дітей Ужгородської міської ради, до служби у справах дітей Ужгородської міської ради у період між 10.03.2021 року до 18.03.2021 року не надходило жодних повідомлень про смерть обох батьків на той час неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відтак, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебувала на первинному обліку служби у справах дітей Ужгородської міської ради, їй не надавався статус дитини-сироти, а відтак не вносились дані до ЄІАС «Діти», що унеможливлює надання витягу з обліково- статистичної картки дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування відносно неї.

Згідно вказаного листа-пояснення, відповідно до Договору про навчання за кошти фізичних та юридичних осіб від 15.09.2020 року ОСОБА_1 , була зарахована на денну форму здобуття освіти за освітньою програмою Правоохоронна діяльність спеціальність 262 «Правоохоронна діяльність» ДВНЗ «УжНУ, Відповідно до наказу Державного вищого навчального закладу УжНУ від 21.09.2022 року № 260/01-05 переведена на навчання за державним замовленням 3 курсу денної форми навчання юридичного факультету, спеціальність 081 Право, освітня програма «Право».

При цьому заявниці роз`яснено, що згідно пункту 23 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини затвердженого постановою КМУ №866 від 24 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (далі Порядок) статус дитини-сироти надається дітям, у яких померли або загинули батьки, що підтверджується свідоцтвом про смерть кожного з них. У відповідності до пункту 28 Порядку дитина втрачає статус дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування у разі досягнення нею повноліття.

У зв`язку із наведеним, як вказано в листі-поясненні, відсутній правовий механізм для надання ОСОБА_1 , відповідного статусу дитини-сироти, оскільки на час звернення вона є повнолітньою особою, а не дитиною. Втім вказано, ОСОБА_1 , що у період з 10.03.2021 року по 18.03.2021 року вона мала всі законні підстави для отримання статусу дитини-сироти.

Матеріали справи містять також копію листа-відповіді від 05.04.2023 року наданого Департаментом соціального захисту населення Закарпатської ОВА, за результатами розгляду листа від 14.03.2023 № 799/01-13 з питання надання роз`яснення щодо призначення соціальної стипендії студентці ОСОБА_1 , яка не має статусу дитини-сироти до 18 років, однак втратила обох батьків до настання повноліття.

Згідно вказаної відповіді, Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1045 «Деякі питання виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) закладів фахової передвищої та вищої освіти» (далі - Порядок) призначення соціальної стипендії передбачено п. 5 Порядку за копією рішення органу опіки та піклування про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування або витягу з обліково-статистичної картки дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування.

Так, у відповіді вказано на те що згідно вищезазначеного Порядку призначення студентці ОСОБА_1 соціальної стипендії немає законних підстав. Проте, їй рекомендовано звернутися до Ужгородського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для отримання допомоги зі звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та призначення на підставі встановленого факту соціальної стипендії.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" особи із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування. Рекомендовано ОСОБА_1 звернутись до Ужгородського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для отримання допомоги зі звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування, діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування.

Згідно ч. 4 ст. 8 вказаного Закону дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, особам із їх числа, які навчаються, крім повного державного забезпечення, виплачується соціальна стипендія, а курсантам військових навчальних закладів, навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, дорожнього господарства, туризму та інфраструктури, Державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, ліцеїстам військових ліцеїв, ліцеїв цивільного захисту та ліцеїв з посиленою військово-фізичною підготовкою з числа зазначених осіб - посадовий оклад у розмірі не менше 150 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а після досягнення такими дітьми 18 років - у розмірі не меншому 150 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також виплачується 100 відсотків заробітної плати, яка нарахована в період виробничого навчання та виробничої практики. Соціальна стипендія та посадовий оклад у розмірах, передбачених у першому реченні цієї частини, виплачуються також учням, студентам (курсантам), які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків (батьки яких померли/оголошені померлими, загинули або пропали безвісти). Порядок виплати та розмір соціальної стипендії, посадового окладу затверджується Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення, виплати та розмірів стипендіального забезпечення здобувачів освіти у закладах освіти або наукових установах, у тому числі студентів вищих навчальних закладів, регламентується постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 р. № 882 «Питання стипендіального забезпечення», якою затверджено Порядок призначення і виплати стипендій. Зазначеним вище Порядком передбачається два види стипендій - соціальна (для соціально незахищених громадян, пільгових категорій) і академічна (за досягнення в навчанні).

Також, питання призначення і виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) закладів фахової передвищої та вищої освіти регулюються Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1045 (далі - Постанова) та відповідно затвердженим цією Постановою Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) закладів фахової передвищої та вищої освіти (далі - Порядок використання коштів).

Пунктом 4 Постанови, передбачено, що право на соціальні стипендії мають студенти (курсанти), які навчаються за державним замовленням у закладах фахової передвищої освіти державної форми власності за денною або дуальною формою здобуття освіти, у закладах вищої освіти державної форми власності за денною формою здобуття освіти та їх структурних чи відокремлених структурних підрозділах, що не мають статусу юридичної особи, та не перебувають в академічній відпустці, із числа крім інших і дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа у разі продовження навчання до 23 років або до закінчення закладів освіти відповідно…

Згідно п. 5 Постанови, для отримання соціальної стипендії студенти (курсанти) звертаються до закладу освіти за місцем їх навчання із заявою в паперовій або електронній формі, в якій зазначаються такі відомості: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності); число, місяць, рік народження; задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування) або фактичне місце проживання; серія та/або номер паспорта громадянина України або реквізити посвідки на постійне проживання (для особи, якій не виповнилося 14 років, - свідоцтво про народження); реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); ким і коли виданий студентський квиток; підстава для отримання соціальної стипендії.

Крім того, студенти (курсанти) додатково подають такі документи: особи, зазначені у підпункті 1 пункту 4 цього Порядку, - копію рішення органу опіки та піклування про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, або витяг з обліково-статистичної картки дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування;…

Пунктом 22 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльної пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, передбачено, що рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської чи районної у місті ради за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей.

ОСОБА_1 , з дня смерті свого батька, ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично набула статусу дитини-сироти, оскільки її обоє батьків померли. Разом із тим, ні вона, ні інші особи яким було відомо про вказані обставини до відповідних органів для надання їй статусу дитини-сироти не звернулися.

Чинне законодавство України передбачає надання пільг особам з 18 до 23 річного віку, у тому числі у разі навчання у вищому навчальному закладі. Зазначена допомога у період з 18-ти до 23-х років надається особам із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування; особи із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно ст. 12 вказаного закону, безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.

Відповідно до ст. 13 вказаного Закону, служба у справах дітей забезпечує створення і ведення банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Порядок ведення банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань сім`ї та дітей.

Основна мета створення і ведення банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - удосконалення соціального захисту таких дітей, перш за все щодо процесу вилучення та влаштування таких дітей та осіб з їх числа, реалізації їх права на здоровий розвиток та сімейне виховання, підвищення ефективності діяльності органів виконавчої влади, удосконалення статистичного обліку таких дітей в інтересах самих дітей.

Банк даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, формується на підставі даних обліково-статистичних карток, порядок ведення та використання яких визначається відповідно до законодавства.

Нормами Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, держава створює умови для реалізації прав на виховання в сім`ї, на усиновлення, захисту майнових та житлових прав, забезпечення соціально-правових гарантій, оздоровлення, медичне забезпечення, тощо.

Разом із тим, суд при розгляді справи враховує те, що на даний час правових підстав для нарахування та виплати соціальної стипендії заявниці не має. Так, вона не набула юридично статусу дитини-сироти відповідно до визначеного чинним законодавством України порядку. Окрім того, до відповідних органів про нарахування та виплату соціальної стипендії ОСОБА_1 , звернулася будучи повнолітньою, а статус дитини-сироти відповідно до внесення відомостей до Єдиної інформаційно-аналітичної системи «Діти» здійснено бути не може.

Таким чином, суд вважає, що інакше, окрім як за рішенням суду факт наявності у ОСОБА_1 статусу дитини сироти із часу смерті батька до досягнення нею повноліття, встановлено бути не може.

При цьому суд бере до уваги всі обставини справи, враховує емоційний та психологічний стан дитини, яка залишилася без батьків, що в свою чергу стало перешкодою для вчасного її звернення до служби у справах дітей для отримання нею статусу дитини сироти, а також нетривалий період часу який пройшов після смерті батьків та досягнення заявницею повноліття, в період якого про вказані обставини слід було звернутися до відповідних органів для надання їй статусу дитини-сироти.

Відсутність у заявника статусу дитини-сироти, порушує її законні права та інтереси на отримання державних пільг.

Згідно ст. 319 ЦПК України,у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту того, що заявниця з моменту смерті її батька, ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягненні нею повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 перебувала у статусі дитини-сироти.

Керуючись ст.293,294,319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення заінтересована особа: Ужгородська міська рада Служба у справах дітей- задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту смерті її батька ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до досягнення нею повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) перебувала у статусі дитини-сироти.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Ужгородська міська рада Служба у справах дітей, м. Ужгород, пл.. Поштова, 3.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.