Справа № 344/6319/22
Провадження № 22-ц/4808/254/23
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Барков
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів Девляшевського В. А.,

Мальцевої Є. Є.,

секретар Мельник О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Макух Аліни Василівни на рішення Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2022 року в складі судді Татарінової Л. А., ухвалене в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, повний текст якого складено 12 грудня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування.

Позов обґрунтовано тим, що 17 серпня 2021 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, де водій автомобіля марки «Cadillak CTS», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП ОСОБА_3 помер у лікарні. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Cadillak СТ», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАт «СК «ПЗУ Україна» за полісом №204900553. 27 вересня 2021 року позивачі через свого представника ТОВ «ЮК «Відшкодування» звернулися до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Загальний розмір відшкодування моральної шкоди для ОСОБА_1 становить 72 000,00 грн, а для ОСОБА_2 - 28 430,00 грн - відшкодування витрат, понесених на поховання. Однак, грошового відшкодування вони не отримали, а у відповідь їм було повідомлено про необхідність документального підтвердження того, що по справі завершено кримінальне провадження. При цьому досудове розслідування триває, що унеможливлює надання до страхової компанії відповідних процесуальних документів.

Посилаючись на вказані обставини, просили стягнути ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 72 000 грн страхового відшкодування моральної шкоди, а на користь ОСОБА_2 - 28 430 грн відшкодування витрат, понесених на поховання.

У жовтні 2022 року представник позивачів - адвокат Макух А. В. подала до суду заяву про зміну підстав позову, яку обґрунтовано тим, що у зв`язку із закриттям кримінального провадження, відповідач здійснив часткове страхове відшкодування з врахуванням вини велосипедиста, посилаючись на грубу необережність потерпілого. Зокрема, страхова компанія здійснила повне страхове відшкодування для ОСОБА_2 , а для ОСОБА_1 - часткове відшкодування моральної шкоди в розмірі 18 000 грн.

Вважає відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі необґрунтованою, оскільки Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» гарантовано потерпілому виплату відповідного розміру відшкодування за шкоду, заподіяну його здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу, який він має право отримати від страховика забезпеченого транспортного засобу, незалежно від вини потерпілого, якщо не встановлено, що шкода завдана внаслідок його умислу або непереборної сили, чого за обставин цієї справи не встановлено.

А тому просила суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 54 000 грн страхового відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що під час розслідування кримінального правопорушення встановлено, що в діях водія ОСОБА_4 немає порушень Правил дорожнього руху України, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок необережності велосипедиста ОСОБА_3 . Отже, між настанням дорожньо-транспортної пригоди з її наслідками та необережними діями ОСОБА_3 існував причинно-наслідковий зв`язок, а необережність ОСОБА_5 необхідно вважати грубою, так як він нехтував елементарними правилами дорожньої безпеки. Відповідно страховиком правильно застосовані положення частини 2 статті 1193 УК України про зменшення розміру відшкодування щодо моральної шкоди. Що стосується вимог в частині відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, частина якої належить батькові ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , то діючим законодавством передбачено відшкодування моральної шкоди особі, яка її зазнала і не передбачено передавання права на отримання відшкодування моральної шкоди цією особою іншій особі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Макух А. М. посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд помилково застосував до спірних правовідносин положення статті 1193 ЦК України. При цьому не врахував, що відносини між страховиком та потерпілою особою регулюються лише Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 27.3. статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 має гарантоване право на отримання своєї частки страхового відшкодування моральної шкоди від 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку. Гарантована законом виплата відшкодовується незалежно від вини потерпілого. Вина потерпілого може враховуватися при стягненні заподіяної шкоди з водія транспортного засобу, а не зі страховика.

У відзиві на апеляційну скаргу представник «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - адвокат Голошва Г. В.зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, з повним та об`єктивним дослідженням усіх доводів сторін, поданих доказів, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2022 року без змін.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Макух А. М., яка просила скаргу задовольнити, пояснення представника «Страхова компанія «ПЗУ Україна» адвоката Голошви Г. В., яка просила залишити рішення суду без змін,дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 17 серпня 2021 року водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Cadillak CTS», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3

18 серпня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000842 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбачене частиною 2 статті 286 КК України.

Відповідно до довідки КНП «Обласна клінічна лікарня ІФОР» ОСОБА_3 з 17 по ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з діагнозом полі травма. Повне пошкодження шийного відділу спинного мозку. Задній вивих Сн. Забій головного мозку. Забій легень. Спінальний шок. Гостра дихальна серцево-судинна недостатність.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26 серпня 2021 року.

За змістом копії накладної та квитанції до прибуткового касового ордеру від 25 серпня 2021 року ОСОБА_2 оплачено ФОП ОСОБА_7 28 430 грн за ритуальну атрибутику.

Станом на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Cadillak СТ», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно полісу № 204900553.

Відповідно до інформаційної довідки про склад сім`ї потерпілого на момент ДТП 17 серпня 2021 року ОСОБА_3 був неодружений, його родичами першого ступеня споріднення є батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_1

17 вересня 2021 року ОСОБА_6 подав уповноваженій особі страхової установи заяву про відмову від частки страхового відшкодування моральної шкоди згідно статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яке йому належить внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17 серпня 2021 року, де загинув ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 .

У вересні 2021 року ТОВ «ЮК «Відшкодування», в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулось до ПрАТ «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначивши, що розмір відшкодування для матері ОСОБА_1 становить 72 000 грн, а розмір відшкодування для сестри ОСОБА_2 - 28 430 грн.

За змістом листа директора департаменту обслуговування збитків ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від 11 жовтня 2021 року страхова компанія повідомила ТОВ «ЮК «Відшкодування», що для належного опрацювання справи необхідно надати: постанову суду (яка набрала законної сили); надати письмову інформацію про вже здійснені взаєморозрахунки (чи їх відсутність); заяву із власними банківськими реквізитами від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Також зазначено, що рішення по справі буде прийнято після надання вказаних документів.

31 серпня 2022 року заступником начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області Млиниським Б. М. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000842 від 18 серпня 2021 року у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 КК України.

Відповідно до страхового акта №10291/1сПрАТ СК «ПЗУ Україна» проведено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого підлягають відшкодуванню витрати на виготовлення пам`ятника на суму 28 430 грн, моральна шкода у розмірі 18 000 грн. Загальний розмір страхового відшкодування становить 46 430 грн.

Згідно платіжного доручення №5200 від 26 вересня 2022 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатило ТОВ «ЮК «Відшкодування» 46 430 грн.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

При завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України).

Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид).

Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 1193 ЦК України).

Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

Врахувавши наведені обставини та норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач, як особа, яка здійснювала діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, повинен нести відповідальність за моральну шкоду, завдану таким джерелом, незалежно від наявності його вини.

Відповідно до вимог частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (частина друга статті 1186 ЦК України).

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до постанови Заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області про закриття кримінального провадження під час досудового розслідування було встановлено, що водій ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_3 та необережні дії останнього стали наслідком настання цієї дорожньо-транспортної пригоди. При цьому останнім порушено п. 6.7, 1.2, 1.3, 1.5, 2.3, 33 Правил дорожнього руху України (а.с. 115-119).

Встановивши, що велосипедист ОСОБА_3 нехтуючи елементарними правилами дорожньої безпеки рухався по кільцевій дорозі назустріч загальному потоку руху вздовж бетонної конструкції, яка обмежувала оглядовість, суд першої інстанції правильно визнав необережність потерпілого грубою то обґрунтовано вважав правильним застосування страховиком положень ч. 2 ст. 1193 ЦК України щодо зменшення розміру відшкодування моральної шкоди.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Отже, законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні, в межах суми страхового відшкодування, є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи, завдана нею шкода відшкодовується, зокрема, якщо шкоду завдано ушкодженням здоров`я, життю внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПрАТ СК «ПЗУ Україна», а тому з останньої має бути стягнута моральна та матеріальна шкода відповідно до умов договору страхування.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено, тому оскаржуване рішення необхідно залишити без змін.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи доказами.

Керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Макух Аліни Василівни - залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 13 березня 2023 року.

Судді В. М. Барков

В. А. Девляшевський

Є. Є. Мальцева