Справа №442/6826/22
Провадження №2/442/72/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Хомика А.П.

при секретарі Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Львівгаз» про захист прав споживача,-

встановив:

01.11.2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати незаконними дії АТ «Львівгаз» по нарахуванню заборгованості по оплаті за доставку природного газу до буд. АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача відновити цілісність газогону, що веде до цього будинку та перекрити доступ газу до нього за допомогою запірної арматури і опломбування її.

В обґрунтування позову покликається на те, що він є власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок газифікований, в ньому встановлено прилад обліку спожитого природного газу. Оплата за спожитий газ проводилась відповідно до показань лічильника і жодної заборгованості ніколи не було. Після смерті батька в даному будинку ніхто не проживав і не проживає, а тому він подавав показники лічильника про використаний газ без змін.

Коли у 2015 р. було прийнято Закон України «Про ринок природного газу» (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2015, № 27, ст.234) і встановлено окрему плату за транспортування газу він звернувся до Бориславської дільниці АТ «Львівгаз» з проханням опломбувати газовий кран і не подавати газ до належного йому житлового будинку, так як у ньому ніхто не проживає і газ не використовується. Його прохання було задоволено, кран на вводі до будинку був перекритий і опломбований, таким чином газ до приладів, що знаходяться в будинку не подавався. Про це свідчить і та обставина, що показники спожитого газу на лічильнику не мінялися.

Пізніше, у його відсутність, працівники Бориславської дільниці AT «Львівгаз» взагалі від`єднали ввід газової труби до будинку від газової лінії, поставивши заглушку. Таким чином з часу перекриття газового крана на вводі до будинку, а потім від`єднання даного вводу від газової лінії він не міг використовувати газ, оскільки він до будинку не поступав.

Проте, 19 жовтня 2022 р. він отримав рахунок № НОМЕР_1 від 10 серпня 2022 р. плата за розподіл (доставку) природного газу, відповідно з яким заборгованість на 1.08.2022 р. становить 1360,56 грн., та плата за серпень 26,17 м.3 х 2,028 грн./м.3 - 53,07 грн. та до сплати, разом з ПДВ - 1413,62 грн. При тому, що у даному рахунку зазначено, що ні у 2022 р., ні у 2021 р. ним газ не споживався.

Вважає, що своїми діями відповідач грубо і протиправно порушив його права споживача і вимагає від нього сплати вартості послуг, які йому не надавались.

12.01.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позов. Позову не визнає. Вказує, що позивач зазначає, що він не укладав договору з Відповідачем, а тому, зобов`язань перед ним не має. Стосовно цього повідомляють наступне. Між сторонами укладено договір розподілу природного газу. Умови договору є обов`язковими для сторін. Договір розподілу природного газу, що укладений між сторонами регламентує правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи і є обов`язковим до виконання.

Відповідач приєднався до умов договору розподілу природного газу на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 (надалі - Договір розподілу).

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Договір розподілу регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки АТ "Львівгаз" обсягів природного газу до об`єкту Споживача а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п.1.1. розділу І договору розподілу).

Відповідно до п.8.1 розд. 8 Договору розподілу за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до пп.7 п. 7.4. розд. 7 Договору, споживач зобов`язується: дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, договірні відносини між Позивачем та Відповідачем наявні, а тому Позивач зобов`язаний виконувати умови вищезазначеного договору.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.

АТ «Львівгаз» виконало свої зобов`язання за договором.

Вказує, що Східний апеляційний господарський суд у постанові від 08.10.2020 р. по справі №922/1703/20 наголосив, що:

«Щодо забезпечення цілодобового доступу об`єктів відповідача до газорозподільної системи, як складової послуги з розподілу, необхідно зазначити, що згідно п.1 розділу II Кодексу ГРМ газорозподільна система (ГРМ) є технологічним комплексом, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам. Не можна розглядати поняття «розподілу газу» лише як доставку газу безпосередньо споживачу. Оскільки, розподіл природного газу це цілий комплекс дій (заходів) оператора ГРМ, пов`язаних з підтриманням системи ГРМ в надійному та безпечному стані, що підтверджується складовими структури тарифу на послуги з розподілу природного газу, до розрахунку якого, згідно Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу (постанова НКРЕКП №236 від 25.02.2016 із змінами). В нормативних актах в сфері ринку природного газу термін «розподіл природного газу» вживається і в розумінні фізичної доставки газу. Таким чином, послуга з розподілу природного газу не обмежується обов`язками оператора ГРМ (АТ «Харківгаз») щодо фізичної доставки обсягів природного газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) природного газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу безпосередньо споживачу, і в розумінні цілого комплексу дій (заходів) оператора ГРМ, пов`язаних із забезпеченням безаварійності та належного стану ГРМ». Зазначене рішення залишене без змін постановою ВС від 18.02.2021 р.

Щодо пломбування запірних пристроїв та припинення газопостачання.

Припинення газопостачання та пломбування запірних пристроїв здійснено АТ «Львівгаз» у встановленому законом порядку, що підтверджується фотодоказами та Актом припинення газопостачання та пломбування запірних пристроїв №587 від 25.03.2022 року.

З вказаних підстав просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Вказав, що працівники «Львівгазу» незаконно від`єднали ввід від газової лінії до його будинку, а тому просить відновити цілісність газогону та перекрити доступ газу до нього за допомогою запірною арматури і опломбування її.

Представник відповідача адвокат Мороз І.І. в судове засідання не з`явилась. Останньою неодноразово подавались клопотання про призначення судового засідання в режимі відео конференції поза межами приміщення суду шляхом використання програми EasyCon. Судом було вжито належних заходів задля проведення відеоконференц зв`язку, однак через технічні причини вийти на зв`язок з представником позивача не вдалось. Проте, суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. А тому, суд вирішив завершити розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Суд, перевіривши матеріли справи, безпосередньо дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Відповідно до положень ст. 5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Як вбачається з матеріалів справи і сторономи не оспорюється, ОСОБА_1 , який є споживачем послуг АТ «Львівгаз» по вул. Лугова, 22 в м.Борислав, було надіслано рахунок № НОМЕР_1 від 10 серпня 2022 р., про плату за розподіл (доставку) природного газу, відповідно з яким заборгованість на 1.08.2022 р. становить 1360,56 грн., та плата за серпень 26,17 м.3 х 2,028 грн./м.3 - 53,07 грн. та до сплати, разом з ПДВ - 1413,62 грн. З вказаного рахунку встановлено, що за період з 01.07 по 01.08.2022 показання лічильника не змінились і становлять 2504,23.

Відповідачем визнано той факт, що по вказаній адресі було припинено газопостачання та АТ «Львівгаз» здійснено пломбування запірних пристроїв у встановленому законом порядку, що підтверджується фотодоказами та Актом припинення газопостачання та пломбування запірних пристроїв №587 від 25.03.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» за договором розподілу природного газу Оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 17 ч.1 Закону України «Про ринок природного газу».)

Постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу (п. 27 ст.1 указаного Закону)

Розділом 3 глави VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМз усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи (Оператор ГРМ) зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Відповідно до п. 21 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право, з урахуванням положень пункту 19 цього розділу, здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки.

Відповідно до п. 1 розділу 7 Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:

1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;

2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках:

відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді;

відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача;

3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;

4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;

5) розірвання договору розподілу природного газу;

6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;

7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;

8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;

9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;

10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);

11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;

12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ.

Тобто, наведені норми Правил постачання природного газу та Кодексу газорозподільних систем надають постачальній організації право припинити газопостачання лише за сукупності двох умов: повідомлення про припинення газопостачання споживача у встановленому порядку, а також отримання споживачем такого повідомлення. Без наявності обох зазначених умов газопостачання споживачу не може бути припинено.

Даних про те, що на адресу житлового будинку на АДРЕСА_1 надходило повідомлення про припинення газопостачання та що таке було вручено особі, яка там зареєстрована немає. Акт про припинення газопостачання був складений в односторонньому порядку працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз».

Відтак припинення газопостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 відбулося з порушенням вимог Правил постачання природного газу та Кодексу газорозподільних систем, а тому порушене право позивача слід відновити, зобов`язавши відповідача відновити цілісність газогону, що веде до цього будинку та перекрити доступ газу до нього за допомогою запірної арматури і опломбування її по заяві позивача.

Згідно з положень пункту 7.1 розділу V Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (Типовий договір), Оператор ГРМ зобов`язується забезпечити можливість цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи та передачу належних Споживачу об`ємів (обсягів природного газу з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання Споживачем вимог цього Типового договору. При цьому, відповідно до пункту 7.4 Типового договору Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку визначені цим Типовим договором.

Доказів укладення договору між ОСОБА_1 та АТ «Львівгаз» відповідачем не надано. Позивач зазначає, що згідно поданого рахунку платником є ОСОБА_1 », в той час як його прізвище ОСОБА_2 , тобто рахунок на оплату виписаний на іншу особу. Якби він укладав договір з відповідачем, то в ньому було б правильно написано його прізвище.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу»: «5. Отримання природного газу споживачами можливе лише на підставі договорів, укладених з постачальниками».

У такому випадку постачальник відшкодовує побутовому споживачу вартість робіт з припинення і повторного відновлення подачі природного газу після його безпідставного припинення. При цьому постачальник відшкодовує побутовому споживачу збитки (обсяг недовідпущеного природного газу), які обчислюються виходячи з фактичного середньогодинного споживання природного газу за останній розрахунковий період, кількості годин перерви та цін на природний газ, що діяли в період відсутності газопостачання. Крім того, якщо внаслідок цього побутовому споживачу або його майну завдано матеріальної чи моральної шкоди, постачальник відшкодовує її відповідно до чинного законодавства.

Отже порушення цілістності газогону, що веде до належного ОСОБА_1 житлового будинку, може завдати йому матеріальної шкоди для його відновлення, тому відповідач повинен усунути це порушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України «За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін».

Відповідно до вимог ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не передавав ОСОБА_1 жодне майно (товар), тобто не постачав його до належного йому жилого будинку, а тому він не повинен оплачувати послугу, яка йому не надавалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує громадянам захист їх інтересів як споживачів, надає можливість вільного вибору товарів (робіт, послуг), а відповідно до ст. 16 вказаного Закону, споживач має право на те, щоб товари (роботи, послуги) за звичайних умов їх використання, зберігання і транспортування були безпечними для його життя, здоров`я, навколишнього природного середовища, а також не завдавали шкоди його майну, проте відповідач роз`єднавши газопровід завдав позивачу шкоди, оскільки для припинення постачання газу є запірна арматура, а облік спожитого газу здійснюється.

За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу, але газ до належного ОСОБА_1 житлового будинку не доставлявся.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

За замістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 2684 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати незаконними дії Акціонерного товариства «Львівгаз» по нарахуванню заборгованості по оплаті за доставку природного газу до буд. АДРЕСА_1 , рахунок № НОМЕР_1 від 10 серпня 2022 плата за розподіл (доставку) природного газу, відповідно з яким заборгованість за серпень 2022 року становить 1413, 62 грн.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Львівгаз» відновити цілісність газогону, що веде до цього будинку та перекрити доступ газу до нього за допомогою запірної арматури і опломбування її.

Стягнути з Акціонерного товариства «Львівгаз» в дохід держави 2684 грн. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.03.2023.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Львівгаз», , юридична адреса: вул. Золота, 42, м.Львів.

Суддя А.П. Хомик