Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1304/22

07 березня 2023 року Богородчанський районний суд

Івано-Франківської області

В складі: головуючого судді Решетова В.В.

за участю секретаря Остапишин І.Р.

представник позивача ОСОБА_1

представника відповідача Фуфалько Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу,-

в с т а н о в и в :

13 грудня 2022 року акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз», подано позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» здійснює на території Івано-Франківської області господарську діяльність з розподілу природного газу різним категоріям споживачів, в тому числі і побутовим споживачам (населенню), та є оператором газорозподільної системи (далі - оператор ГРМ).

Фактом приєднання відповідача до умов Типового договору розподілу природного газу, який є публічним, є документально підтверджене споживання природного газу і сплата рахунків за спожитий природний газ та послуги з його розподілу за період з 01 січня 2016 року по 31 жовтня 2022 року, фотофіксацією показника ПЛГ. При цьому, відповідачу оператором ГРМ було визначено місячну замовлену потужність по об`єкту споживання 160,09 м3 за кожен місяць на період з січня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно, 260,26 м3 за кожен місяць на період з січня 2021 року до 31 грудня 2021 року та 271,33 м3 за кожен місяць на період з січня 2022 року до 31 грудня 2022 року. Про фактичний обсяг споживання природного газу споживача було поінформовано в платіжному документі за січень 2020 року.

Однак, відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за розподіл природного газу та за період з 01 травня 2021 року по 31 жовтня 2022 року допустила заборгованість перед АТ «Оператор ГРМ «Івано-Франківськгаз» за надану послугу з розподілу природного газу на загальну суму 9992,46 гривень.

28 квітня 2022 року відповідачу було направлено досудове попередження про наявність заборгованості за розподіл природного газу та припинення газопостачання/розподілу природного газу, проте станом на 13 грудня 2022 боржниця не сплатила вищевказаної суми боргу на розрахунковий рахунок стягувача.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» 9992,46 гривень заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01 травня 2021 року по 31 жовтня 2022 року, а також судовий збір в сумі 2481,00 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 17 січня 2023 року направила до суду відзив, відповідно до якого зазначає, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, того що їй АТ «Оператор ГРМ «Івано-Франківськгаз» присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 саме з моменту пред`явлення зобов`язання зі сплати за розподіл природного газу і саме на підставі акцептування договору про розподіл природного газу. Також, вказує що договір на розподіл газу з позивачем не укладала, до Типового договору вона не приєднувалась. Позивачем не надано доказів, що він розподілив відповідачу саме природний газ, а не газоподібне паливо, та здійснення платежів за квитанціями та рахунками за надані ним послуги. Вважає, що суд повинен з цих підстав відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Надав суду відповідь на відзив, відповідного до якого, вважає доводи відповідача не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти позову, вважає, що без укладеного письмового договору у його довірительки відсутні зобов`язання по сплаті за розподіл природного газу. Заяви про приєднання до умов договору не подавалось. Газ споживають, газовою плитою та газовим котлом користуються. Просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обгрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Встановлено, що предметом позову є стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01 травня 2021 року по 31 жовтня 2022 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, визначено, що він є публічним договором та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Із інформації про використання природного газу споживачем ОСОБА_4 (а.с. 5), встановлено що сума оплати за послугу з розподілу природного газу за період з 2016 по 2019 рік була включена в рахунок оплати за спожитий природний газ.

Згідно з розрахунком заборгованості за розподіл природного газу по ОСОБА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , річна замовлена потужність на 2020 рік 1921,09 м.куб., місячна замовлена потужність 160,09 м.куб., ціна на розподіл природного газу з 1 січня 2020 року по 30 червня 2020 року за 1 м.куб. - 1,20 грн з врахуванням ПДВ (а.с. 13).

Річна замовлена потужність на 2021 рік 3123,43 м. куб, місячна замовлена потужність 260,29 м куб. Ціна за розподіл природного газу в січні 2021 року за 1 м.куб - 2,292 грн з врахуванням ПДВ, з лютого 2021 року по 31 грудня 2021 року за 1 м.куб - 2,148 грн з врахуванням ПДВ.

Річна замовлена потужність на 2022 рік 3260,80 м. куб, місячна замовлена потужність 271,73 м куб. Ціна за розподіл природного газу з січня 2022 року за 1 м.куб 2,232 грн з врахуванням ПДВ.

Крім того, із розрахунку заборгованості (а.с. 13), вбачається, що з боку ОСОБА_2 мала місце сплата за розподіл природного газу, а саме в квітні 2020 року в сумі 576,33 гривень, в червні 2020 року в сумі 384,21 гривня, в вересні 2020 року в сумі 855,00 гривень, в грудні 2020 року в сумі 663,00 гривень, в квітні 2021 року в сумі 663,00 гривень, в травні 2021 року 2000 гривень, в червні 2022 року 39,00 гривень, в липні 2022 року 39,00 гривень, в серпні 2022 року в сумі 38,95 гривень, в вересні 2022 року 38,95 гривень.

Про наявність у відповідача газових приладів вказує представник відповідача в судовому засіданні.

Також, доказом споживання газу відповідачем ОСОБА_2 , являється фото лічильника (а.с. 46).

Позивач звертався до відповідача з досудовим попередженням про наявність заборгованості за розподіл (доставку) природного газу та припинення газопостачання/розподілу природного газу, яке остання отримала 28 квітня 2022 р. (а.с. 10,12), як і надавав для адресного доставлення рахунки плати за розподіл (доставку) природного газу.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем надавалися споживачу послуги з розподілу природного газу, споживач користувалася послугами позивача. Доказів того, що вона не користувалась послугами з розподілу природного газу чи, споживаючи газ, отримувала їх від іншого оператора, суду не надано. Підтвердженням приєднання відповідача до вказаного типового договору є факт споживання нею природного газу. Відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за розподіл природного газу та за період з 01 травня 2021 року по 31 жовтня 2022 року допустила заборгованість перед АТ «Оператор ГРМ «Івано-Франківськгаз» за надану послугу на загальну суму 9992,46 грн.

Між сторонами виник спір з приводу правомірності нарахування плати за послугу з розподілу природного газу.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією, врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Захист прав споживачів природного газу - фізичних осіб регулюється, зокрема, Законом України «Про захист прав споживачів» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право в тому числі на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до статті 2 Закону України від 09.11.2017 року № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають, зокрема у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до статті 5 Закону України від 09.11.2017 року № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" послуги з постачання та розподілу природного газу належать до комунальних послуг.

Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (частини перша, друга статті 20 цього Закону).

Відносини, які виникають між постачальником і споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами ГРМ, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2496, реєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 (далі - Правила постачання).

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на договірних засадах, змістом яких є обов`язок постачальника поставити природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), обов`язок оператора ГРМ надати споживачу послугу з розподілу природного газу та обов`язок споживача прийняти цю послугу оператора та своєчасно сплатити вартість послуги та вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Порядок укладення договорів розподілу природного газу урегульовано розділом VІ Кодексу газорозподільних систем.

Так, договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до мережі.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається (пункт 1 глави 3 цього розділу) .

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним і регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів.

У відповідності до п. 1.2. та 1.3. розділу І Типового договору розподілу природного газу, умови цього договору однакові для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Даний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (пункти 3,4 глави 3 цього розділу).

Відповідно до статті 1 Закону України від 09.04.2015 року № 329-VIII "Про ринок природного газу" побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п. 23).

Частиною першою статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості в порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

У частині другій статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Аналогічні положення містяться й у пункті 22 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 24968, яким передбачено обов`язок споживача укласти з постачальником договір постачання природного газу, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи.

Форма та зміст, умови типового договору постачання природного газу побутовим споживачам затверджені постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам».

Таким чином, укладення договору постачання природного газу побутовим споживачем є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача від укладення такого договору суперечить вказаним вимогам законодавства.

Відповідно до розділу III Правил постачання, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов.

Оплата побутовим споживачем за надані послуги з газопостачання визначена в п.12 Правил та може провадитися: за квитанціями абонентської книжки постачальника; за платіжними документами, які виписуються постачальником. Порядок оплати за поставлений газ визначається в заяві-приєднанні. Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за договором на постачання природного газу через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Пунктом 1 розділу 7 глави VI Кодексу газорозподільних систем визначено випадки, у яких оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема у випадку несвоєчасної та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу.

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРС визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Фактом приєднання відповідача до умов Типового договору є документально підтверджене споживання природного газу і сплата рахунків за спожитий природний газ та послуги з його розподілу за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2019 року, фотофіксація показника ПЛГ.

За такого, слідує, що відповідачка приєдналася і до вказаного Типового договору розподілу природного газу, оскільки регулярно споживала природний газ і оплачувала спожитий газ.

Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та ЦК України.

Оскільки встановлено наявність у позивача обсягів споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність договору постачання природного газу та договірних правовідносин між сторонами щодо розподілу природного газу, які не припинено, то суд вважає, що у позивача виник обов`язок оплати вартості послуг з розподілу природного газу в порядку, передбаченому главою 6 розділу VІ Кодексу ГРМ, і приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Оператором ГРМ було визначено місячну замовлену потужність по об`єкту споживання 160,09 м3 за кожен місяць на період з січня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно, 260,29 м3 за кожен місяць на період з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2021 року включно та 271,73 м3 за кожен місяць на період з 01 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року включно.

Про фактичний обсяг споживання природного газу споживача було поінформовано в платіжному документі за жовтень 2022 року.

22 квітня 2022 року відповідачу було направлено досудове попередження про наявність заборгованості за розподіл природного газу станом на 20.04.2022 року в розмірі 6509,31 грн та припинення газопостачання/розподілу природного газу, проте станом на 13 грудня 2022 відповідач не сплатила вищевказаної суми боргу на розрахунковий рахунок стягувача.

Оскільки ОСОБА_2 не виконала взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за розподіл природного газу, то за період з 01 травня 2021 року по 31 жовтня 2022 року допустила заборгованість перед АТ «Оператор ГРМ «Івано-Франківськгаз» за надану послугу з розподілу природного газу.

За період (з 01 травня 2021 року по 31 жовтня 2022 року) товариство нараховувало ОСОБА_2 плату за розподіл природного газу, та за вказаний період заборгованість за послуги з розподілу природного газу за розрахунком відповідача склала 9992,46 гривень.

Щодо доводів відповідача зазначених у відзиві, то вони спростовуються фактичним приєднанням до умов договору розподілу, по факту споживання та постійного користування газовими приладами. Такий факт підтверджується представником відповідача в судовому засіданні, що відповідає частковій оплаті за послуги транспортування спожитого газу та показання лічильника про споживання газу.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач споживаючи газ взяті на себе зобов`язання не виконала в зв`язку з чим утворилась заборгованість, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення в повному обсязі.

У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2481,00 грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 75-79, 81, 174, 141, 191, 265-268, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" (р/р IBAN НОМЕР_3 , в АТ «Ощадбанк», МФО 300647 , місце знаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Ленкавського, 20 поштовий індекс 76010) суму 9992 гривень 46 коп. заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01 травня 2021 року по 31 жовтня 2022 року (особовий рахунок № НОМЕР_1 ).

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" (р/р IBAN НОМЕР_4 , МФО 300647 в АБ "Кліринговий дім", , місце знаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Ленкавського, 20 поштовий індекс 76010) судовий збір у розмірі 2481,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Решетов