П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року м. Київ

Справа № 372/1851/22

Провадження: № 22-ц/824/2659/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.,

секретар Івасенко І. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Корзаченка Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_1

на рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Кравченка М. В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Обухівського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Акціонерне товариство «ПриватБанк», про зняття арешту,

у с т а н о в и в:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він, ОСОБА_1 , має отримувати пенсію на банківську картку, рахунок № НОМЕР_1 в ТВБВ № 10026/0538 ГУ по м. Києву та Київській області Державного ощадного банку України. Проте, на вказаний рахунок пенсія лише зараховується та одразу у повному обсязі стягується органами ВДВС, що унеможливлює її отримання. Представник позивача звертався до Обухівського відділу Державної виконавчої служби з проханням скасувати постанову державного виконавця в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться у вигляді пенсії на рахунку ОСОБА_1 , але отримав відповідь про те, що правові підстави для зняття арешту відсутні. Також у своїй відповіді начальник Обухівського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначив про те, що, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, на які заборонено накладення арешту законом, оскільки саме банк, який виконує постанову державного виконавця про арешт коштів боржника визначає при виконанні постанови статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити про цільове призначення коштів та повернути постанову без виконання.

З 01.05.2021 року позивач не може отримувати належну йому пенсію, яка являється єдиним джерелом його існування, а також не має можливості оплачувати комунальні платежі та далі виплачувати борг, який має намір відшкодувати в повному обсязі перед стягувачем, проте за умови стягнення із пенсії 20% її розміру. Інших видів доходу позивач немає. Представник позивача надав державному виконавцю підтверджуючі документи про те, що арешт було накладено на кошти, які є його пенсією розміщені на рахунку, призначеному для зарахування пенсії, однак державний виконавець в порушення пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII арешту з грошових коштів боржника не зняв.

За викладених обставин, просив суд зняти арешт, накладений на кошти ОСОБА_1 з рахунку № НОМЕР_1 в ТВБВ № 10026/0538 ГУ по м. Києву та Київській області Державного ощадного банку України, відкритому у АТ «Державний ощадний банк України», на підставі постанов державного виконавця Обухівського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.09.2019 року та від 03.03.2021 року в межах виконавчого провадження № 57215286.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2022 року позов залишено без задоволення.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Корзаченко В.М. в інтересах ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що місцевий суд помилково вважав, що саме дії АТ «Державний ощадний банк України» призвели до арешту вказаного позивачем рахунку. Стверджував, що з пенсії, яку ОСОБА_1 отримує на рахунок, може бути відраховано не більше як 20 відсотків, а відтак, встановивши, що зазначений рахунок є пенсійним, і звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, накладений арешт має бути скасований.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 10 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні адвокат Хитрова Л.В. в інтересах АТ «ПриватБанк»виступила проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши думку адвоката Хитрової Л.В. в інтересах АТ «ПриватБанк», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, на виконанні Обухівського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП № 57215286 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у сумі 490 563 грн. 78 коп. на підставі виконавчого листа № 6-37/18 від 27.06.2018 року, виданого Обухівським районним судом Київської області.

25 вересня 2019 року державним виконавцем Обухівського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кухарем О.Ю. було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках ОСОБА_1 для забезпечення виконання виконавчого документа, у межах суми звернення стягнення з урахуванням витрат виконавчого збору у сумі 540 389,15 гривень.

03 березня 2021 року державним виконавцем Обухівського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кухарем О.Ю. було повторно винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках ОСОБА_1 для забезпечення виконання виконавчого документа, у межах суми звернення стягнення з урахуванням витрат виконавчого збору у сумі 540 389,15 гривень.

ОСОБА_1 на рахунок IBAN № НОМЕР_1 , який відкритий в ТВБВ № 10026/0538 ГУ по м. Києву та Київській області Державного ощадного банку України, який був арештований, зараховувалась пенсія.

Зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що позивач просить зняти арешт із вищезазначеного рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Проте, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тобто, якщо арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Так, ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні. Для сторони виконавчого провадження законом передбачений інший (не позовний) спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому ст. 447 ЦПК України шляхом звернення до суду із відповідною скаргою.

Отже, суд першої інстанції помилково розглянув справу по суті та не врахував тієї обставини, що арешт накладено на майно ОСОБА_1 , який є боржником у виконавчому провадженні, яке відкрито з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він, ОСОБА_1 , не може бути позивачем у справі, а така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні. Відкрите провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19, у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18, у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20 та у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 369/3757/20.

Згідно пункту 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За наведених підстав, колегія суддів доходить висновку, що рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2022 року підлягає скасуванню, провадження у справі - закриттю, а відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що він не позбавлений права звернутися до суду із відповідними вимогами в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 255, 377, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Корзаченка Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2022 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Обухівського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Акціонерне товариство «ПриватБанк», про зняття арешту закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 16 березня 2023 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. В. Соколова

В. А. Нежура