Справа № 454/988/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Сокальська міська рада та третя особа Департамент ДАБІ у Львівській області про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю -,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про визнання право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 65,3 кв. м., що складається згідно технічного паспорту з кімнати № НОМЕР_1 площею 20кв.м., кімнати №5 площею 20,8кв.м, кімнати №4 площею 7,4кв.м., кімнати №3 площею 8,1кв.м., кімнати №2 площею 6,5 кв.м., кімнати №1 площею 2,5кв.м.. Позивач мотивував тим, що згідно з рішенням Сокальської міської ради від 23.12.1985р. № 339 за поданням № 172 господарства «Дружба» (яке в пізніше перейменоване в ТзОВ «Дружба»), якому належав цей будинок, 27.12.1985р. батькові ОСОБА_1 ОСОБА_7 виконкомом ради видано ордер № 368 на сім`ю у складі трьох чоловік, тобто на батька, на ОСОБА_1 та сестру ОСОБА_8 , про право на вселення в це жиле приміщення - квартиру за АДРЕСА_1 , житловою площею 36 м. кв. Батько ОСОБА_1 проживав у цій квартирі до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 вийшла заміж ще в дев`яностих роках та пішла проживати до чоловіка у смт. Жвирка. Після смерті батька в квартирі залишився проживати лише ОСОБА_1 , де і зареєстрований та проживає до сьогоднішнього дня. Крім ОСОБА_1 у цьому ж будинку проживали сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .. В квартирі АДРЕСА_2 проживала і проживає сім`я ОСОБА_2 , а у квартирі АДРЕСА_3 сім`я ОСОБА_6 . За весь час прожиття в названій квартирі ОСОБА_1 сплачував комунальні послуги за утримання квартири, в тому числі за спожиту електроенергію, газ. Виробивши технічну документацію та оцінивши вартість квартири в БТІ, оскільки грошей на викуп квартири у нього не було, то щоб її викупити з кінця 2003р. він почав виїжджати на заробітки за кордон. З директором ТзОВ «Дружба» у нього була домовленість про те, що вони почекають його повернення із заробітків, щоб він зміг викупити квартиру. Проте, керівництво товариства цю домовленість порушило. Як стало відомо, в цей період часу відносно ТзОВ «Дружба» було порушено справу про банкрутство. В ході ліквідаційної процедури, відповідно з формально проведеними товарною біржею «Універсальна» прилюдними біржовими торгами та згідно з договором купівлі-продажі від 04.12.2004р. посвідченого приватним нотаріусом Бойчук Н.І., арбітражний керуючий - ліквідатор ОСОБА_10 діючи від імені продавця - ТзОВ «Дружба», продала сусіду ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_3 , яку раніше займала його сім`я, та частину квартири ОСОБА_1 . Аналогічно було продано і ОСОБА_2 його квартиру за АДРЕСА_2 та другу частину квартири ОСОБА_1 .. Таким чином, квартиру позивача було поділено між ОСОБА_2 , та ОСОБА_6 . Після укладення цих договорів, ОСОБА_2 , та ОСОБА_6 зареєстрували своє право власності на це майно у БТІ. 16.12.2004 року ОСОБА_2 21/100 частину будинку подарував своєму синові ОСОБА_11 . Рішенням виконкому Сокальської міської ради від 17.02.2005 року № 69 ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , надано дозвіл на виготовлення проекту реконструкції будинку під трьохквартирний житловий будинок. Перед тим, як ОСОБА_6 і ОСОБА_2 відчужили це майно, воно було зареєстровано у БТІ двома частинами по 50/100 за ТзОВ «Дружба», які пізніше були продані відповідно ОСОБА_6 (50/100) та ОСОБА_2 (21/100 та 29/100. Первинно право власності на цей будинок було зареєстровано за ТзОВ «Дружба» на підставі рішення виконкому Сокальської міської ради від 19.02.2004р. за № 52, яким вирішено оформити право власності на будинок за ТзОВ «Дружба». Це рішення виконкому Сокальської міської ради було ухвалено на підставі клопотання ТзОВ «Дружба» від 16.02.2004р. за підписом директора товариства, який на той час вже не був керівником товариства, оскільки обов`язки керівника виконувала арбітражний керуючий-ліквідатор Ковалко Г.І. на підставі постанови господарського суду Львівської області від 25.08.2003р., про що прямо зазначено в договорах купівлі-продажу цієї нерухомості ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , посвідчених приватним нотаріусом Бойчук Н.І. Рішенням Сокальського районного суду від 13.10.2014р., яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області 29.09.2015р. визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Сокальської міської ради від 19.02.2004 року №52 про оформлення за ТзОВ «Дружба» права власності на 3-х квартирний будинок в АДРЕСА_4 . Визнано недійсним свідоцтво про право власності на будинок в АДРЕСА_4 від 07.06.2004 року, що видане виконавчим комітетом Сокальської міської ради ТзОВ «Дружба». Визнано недійсним договір купівлі-продажу 50/100 частини нежитлової будівлі в АДРЕСА_4 від 04.12.2004 року, укладений між ТзОВ «Дружба» та ОСОБА_6 , в частині відчуження йому приміщень, що були у користуванні позивача, які позначені на поверхневому плані номерами «10», «9», «IV», «ІІІ». Визнано недійсним договір купівлі-продажу 50/100 частини нежитлової в АДРЕСА_4 від 04.12.2004 року, укладений між ТзОВ «Дружба» та ОСОБА_2 , в частині відчуження йому приміщень, що були у користуванні позивача, які позначені на поверхневому плані номерами «12» та «11». Визнано недійсним договір дарування 21/100 частини нежитлової будівлі по в АДРЕСА_4 від 16.12.2004 року, укладений ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Усунуто перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою в АДРЕСА_4 шляхом зобов`язання відповідачів не чинити йому перешкод у користуванні квартирою та утриматися від будь-яких дій, які б перешкоджали йому у користуванні даним житлом. Вказаним рішенням суду, будинок в АДРЕСА_4 фактично був розприватизований, а цією квартирою ОСОБА_1 користуюся на підставі раніше виданого ордеру №368 від 27.12.1985р. виданого виконавчим комітетом Сокальської міської ради на ім`я його батька ОСОБА_7 та 2 членам сімї ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .В своїй квартирі ОСОБА_1 як вказано вище, проживав з 1985р. та проживає й до сьогодні.

Відповіддю від 08.02.2016р. за № 99 позивача повідомлено, що будинок АДРЕСА_4 не перебував і не перебуває на балансі виконавчого комітету Сокальської міської ради, він перебував у власності ТзОВ «Дружба», як нежитлова будівля.

ТзОВ «Дружба», припинило свою діяльність без правонаступництва, і виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 13.06.2007р. у зв`язку з визнанням товариства банкрутом.

В квартирі по АДРЕСА_4 позивач проживав з 1985р. і проживає по даний час, в 2003році на цю квартиру було виготовлено технічні умови для користування електричної енергією, в 2004 році укладено договір про надання послуг із газопостачання і за надання цих послуг позивач систематично сплачував кошти. 18.12.2015р. ОСОБА_1 вироблено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 65,3 кв. м. ОСОБА_1 з 1985 року тривало, добросовісно, відкрито та безперервно користується квартирою; володіння є відкритим та очевидним для всіх, тому зважаючи на всі наведені факти вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від залучено співвідповідачами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у звязку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .

Відповідачі та представник відповідачів адвокат Чернявський Р.В. подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, заперечив щодо їх задоволення. Зазначив, що за відповідачами зареєстровано право власності на спірну квартиру, а тому позов не підлягає до задоволення.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Огорілко Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, в обґрунтування навів доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач та представник відповідачів адвокат Чернявський Р.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив щодо їх задоволення, в обґрунтування заперечень навів доводи, аналогічні викладеним у відзив.

Представник відповідача Сокальської міської ради в судове засідання не прибув, хоча був належним чином попереджений про час та місце судового розгляду справи.

Представник третьої особи Департаменту ДАБІ у Львівській області в судове засідання не прибув, хоча був належним чином попереджений про час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

З рішення Сокальської міської ради від 23.12.1985р. № 339, яке видано на підставі подання № 172 господарства «Дружба» (яке в пізніше перейменоване в ТзОВ «Дружба»), якому належав цей будинок, 27.12.1985 р., батькові ОСОБА_1 ОСОБА_7 видано ордер № 368 на сім`ю у складі трьох чоловік, ОСОБА_1 та сестру ОСОБА_8 , про право на вселення в це жиле приміщення - квартиру за АДРЕСА_1 , житловою площею 36 м. кв.

Встановлено, батько Позивача - ОСОБА_1 проживав у цій квартирі до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті батька в квартирі залишився проживати ОСОБА_1 , де зареєстрований та проживає до сьогоднішнього дня.

Крім ОСОБА_1 у цьому ж будинку в квартирі АДРЕСА_2 проживала і проживає сім`я ОСОБА_2 , а у квартирі АДРЕСА_3 проживає сім`я ОСОБА_6 ...

За час проживання в квартирі АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 сплачував комунальні послуги за утримання квартири, в тому числі за спожиту електроенергію, газ.

В ході ліквідаційної процедури ТзОВ «Дружба», були проведено прилюдні біржові торги товарною біржею «Універсальна» та згідно з договором купівлі-продажі від 04.12.2004р. посвідченого приватним нотаріусом Бойчук Н.І., арбітражний керуючий - ліквідатор ОСОБА_10 діючи від імені продавця - ТзОВ «Дружба», продала ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_3 , яку раніше займала сім`я Позивача та частину квартири АДРЕСА_5 в якій проживав ОСОБА_1 ..

Аналогічно було продано і ОСОБА_2 його квартиру за АДРЕСА_2 та другу частину квартири ОСОБА_1 ..

Після укладення цих договорів, ОСОБА_2 , та ОСОБА_6 зареєстрували своє право власності на це майно у БТІ.

16.12.2004 року ОСОБА_2 21/100 частину будинку подарував своєму синові ОСОБА_11 .

Рішенням виконкому Сокальської міської ради від 17.02.2005 року № 69 ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , надано дозвіл на виготовлення проекту реконструкції будинку під трьохквартирний житловий будинок.

Перед тим, як ОСОБА_6 і ОСОБА_2 відчужили це майно, воно було зареєстровано у БТІ двома частинами по 50/100 за ТзОВ «Дружба», які пізніше були продані відповідно ОСОБА_6 (50/100) та ОСОБА_2 (21/100 та 29/100).

Первинно право власності на цей будинок було зареєстровано за ТзОВ «Дружба» на підставі рішення виконкому Сокальської міської ради від 19.02.2004р. за № 52, яким вирішено оформити право власності на будинок за ТзОВ «Дружба». Це рішення виконкому Сокальської міської ради було ухвалено на підставі клопотання ТзОВ «Дружба» від 16.02.2004р. за підписом директора товариства, який на той час вже не був керівником товариства, оскільки обов`язки керівника виконувала арбітражний керуючий-ліквідатор Ковалко Г.І. на підставі постанови господарського суду Львівської області від 25.08.2003р., про що прямо зазначено в договорах купівлі-продажу цієї нерухомості ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , посвідчених приватним нотаріусом Бойчук Н.І.

Рішенням Сокальського районного суду від 13.10.2014р., яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області 29.09.2015р., визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Сокальської міської ради від 19.02.2004 року №52 про оформлення за ТзОВ «Дружба» права власності на 3-х квартирний будинок в АДРЕСА_4 . Визнано недійсним свідоцтво про право власності на будинок в АДРЕСА_4 від 07.06.2004 року, що видане виконавчим комітетом Сокальської міської ради ТзОВ «Дружба». Визнано недійсним договір купівлі-продажу 50/100 частини нежитлової будівлі в АДРЕСА_4 від 04.12.2004 року, укладений між ТзОВ «Дружба» та ОСОБА_6 , в частині відчуження йому приміщень, що були у користуванні позивача, які позначені на поверхневому плані номерами «10», «9», «IV», «ІІІ». Визнано недійсним договір купівлі-продажу 50/100 частини нежитлової в АДРЕСА_4 від 04.12.2004 року, укладений між ТзОВ «Дружба» та ОСОБА_2 , в частині відчуження йому приміщень, що були у користуванні позивача, які позначені на поверхневому плані номерами «12» та «11».Визнано недійсним договір дарування 21/100 частини нежитлової будівлі по в АДРЕСА_4 від 16.12.2004 року, укладений ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Усунуто перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою в АДРЕСА_4 шляхом зобов`язання відповідачів не чинити йому перешкод у користуванні квартирою та утриматися від будь-яких дій, які б перешкоджали йому у користуванні даним житлом.

Таким чином, рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 13.10.2014 року, будинок в АДРЕСА_4 фактично був повернутий в стан до оформлення права власності Відповідачами на цей будинок.

Цією квартирою ОСОБА_1 користується на підставі ордеру №368 від 27.12.1985р. виданого виконавчим комітетом Сокальської міської ради на ім`я його батька ОСОБА_7 та 2-х членів його сімї ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

В квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_1 проживає з 1985 р. до час розгляду справи судом.

Відповіддю Виконавчого комітету Сокальської міської ради від 08.02.2016р. за № 99 будинок за АДРЕСА_4 не перебував і не перебуває на балансі виконавчого комітету Сокальської міської ради та він перебував у власності ТзОВ «Дружба», як нежитлова будівля.

ТзОВ «Дружба», припинило свою діяльність без правонаступництва, і виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 13.06.2007р. у зв`язку з визнанням товариства банкрутом.

В квартирі АДРЕСА_1 позивач проживав з 1985р. і проживає по даний час, в 2003році на цю квартиру було виготовлено технічні умови для користування електричної енергією, в 2004 році укладено договір про надання послуг із газопостачання і за надання цих послуг позивач систематично сплачував кошти.

18.12.2015р. ОСОБА_1 вироблено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 65,3 кв. м.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Згідно п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2015р. при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно п. 13 вказаної постанови пленуму ВССУ можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1985 року до часу розгляду справи проживає та зареєстрований в спірній квартирі, добросовісно, відкрито та безперервно користується квартирою; володіння є відкритим та очевидним для всіх.

Іншим способом ніж предявленням позовної вимоги про визнання права власності на вказану квартиру за набувальною давністю позивач набути (оформити) не може.

Тому зважаючи на всі наведені факти вважаю, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

В свою чергу, згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відтак, враховуючи задоволення позовних вимог, із відповідачів в користь позивачки слід стягнути 551 грн. 21 коп . сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 65,3 кв. м., що складається згідно технічного паспорту з кімнати № НОМЕР_1 площею 20кв.м., кімнати №5 площею 20,8кв.м, кімнати №4 площею 7,4кв.м., кімнати №3 площею 8,1кв.м., кімнати №2 площею 6,5 кв.м., кімнати №1 площею 2,5кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та Сокальської міської ради в рівних частках в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 21 коп. .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 13.02.2023р.

Головуючий: О. А. Веремчук