ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/596/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Мальованого Ю.М.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Перемога-66» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 січня 2023 року в складі судді Щепіхіної В.В., у справі № 638/16539/21 за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Перемога-66» про стягнення безпідставно набутих коштів, трьох процентів річних та інфляційних витрат,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Балабай Семена Сергійовича, звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Перемога-66» (далі ОК «ГБК «Перемога-66») про стягнення безпідставно набутих коштів, трьох процентів річних та інфляційних витрат.

Позов мотивовано тим, що 14 листопада 2012 року його прийнято до членів ОК «ГБК «Перемога-66» та в цьому кооперативі за ним закріплено гаражний бокс. У грудні 2018 року позивач отримав позовну заяву ОК «ГБК «Перемога-66» про стягнення з нього членських внесків у розмірі 13 500, 00 грн, з якої дізнався, що 07 вересня 2017 року проводилися загальні збори членів ОК "ГБК "Перемога-66", де обговорювалися питання доцільності будівництва підпірної стіни та затвердження кошторису, а також доцільності асфальтування та благоустрою території кооперативу.

Крім того, 18 вересня 2017 року відбулись збори правління ОК "ГБК "Перемога-66", рішення яких оформлено протоколом № ПП-18-09-17 від 18 вересня 2017 року, відповідно до якого вирішено розпочати роботи з благоустрою території кооперативу з 20 вересня 2017 року, основним джерелом фінансування вважати цільові внески членів кооперативу у розмірі 13 500,00 грн за кожен одномісний бокс, також затверджено строк оплати внесків до 01 жовтня 2017 року. Після відкриття провадження за позовом до нього про стягнення з ОСОБА_1 цільових внесків у розмірі 13 500 грн, останній в добровільному порядку сплатив вказану суму, після чого провадження у справі було закрито з цих підстав.

Зазначив, що рішенням Господарського суду Харківської області від 08 грудня 2020 року у справі № 922/2766/20 задоволено позов ОСОБА_2 до ОК "ГБК "Перемога-66" про визнання недійсним рішення зборів правління ОК "ГБК "Перемога-66", оформлене протоколом № ПП-18-09-17 від 18 вересня 2017 року в частині, якою постановлено розпочати роботи з благоустрою території кооперативу з 20 вересня 2017 року, основним джерелом фінансування вважати цільові внески членів кооперативу у розмірі 13 500,00 грн за кожен одномісний бокс, затвердити строк оплати внесків до 01 жовтня 2017 року, яке набрало чинності після перегляду в апеляційному порядку.

Отже, рішення зборів правління, у зв`язку з яким він здійснив платіж в рахунок оплати цільового внеску в розмірі 13 500, 00 грн на користь відповідача, визнано недійсним, а підстава, на якій було набуте відповідачем майно позивача (грошові кошти) відпала.

Посилаючись на вказане, ОСОБА_1 просив стягнути з ОК "ГБК "Перемога-66" на свою користь безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 13 500 грн, інфляційні втрати у розмірі 687 грн та три відсотки річних у розмірі 258 грн, судові витрати покласти на відповідача.

22 грудня 2021 року ОК "ГБК "Перемога-66" подав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відзив на позов мотивовано тим, що 14 березня 2019 року позивачем було сплачено цільовий внесок на виконання робіт з будування капітальної підпірної стіни, асфальтування кооперативу та прилеглих територій після звернення до нього з відповідною позовною заявою, що є підтвердженням погодження та визнання позивачем заявлених вимог в повному обсязі. Заперечень з боку ОСОБА_1 до ОК "ГБК "Перемога-66" щодо витрачання грошових коштів не за цільовим внеском або незаконності сплати ним такого внеску не надходило. Крім того, станом на 05 жовтня 2020 року 97% осіб (166 з 171 члена) перерахувало кошти на оплату цільового внеску у розмірі 13 500,00 грн, що свідчить не тільки про підтримку переважною більшістю членів кооперативу рішення про затвердження цільового внеску у розмірі 13500,00 грн на виконання робіт з будування капітальної підпірної стіни, асфальтування кооперативу та прилеглих територій, але й про його виконання в повному обсязі майже всіма членами кооперативу.

Крім того, 27 листопада 2021 року були проведені загальні збори членів кооперативу, за результатами яких були прийняті рішення, оформлені протоколом № 33-27-11-21 від 27 листопада 2021 року, зокрема, по третьому питанню порядку денного було схвалено рішення зборів правління ОК "ГБК "Перемога-66", викладене у протоколі № ПП-18-09-17 від 18 вересня 2017 року про затвердження цільових внесків на благоустрій території кооперативу та прилеглих територій (асфальтування, підпірну стіну, протипожежний виїзд) в розмірі 13 500,00 грн зі строком оплати внесків до 01 жовтня 2017 року. За вказане рішення проголосувала більшість членів кооперативу. На протязі 2017-2020 років роботи, на фінансування яких були спрямовані цільові внески, були виконані та схвалені більшістю членів кооперативу, у тому числі шляхом сплати на теперішній час цільових внесків майже в повному обсязі 97 % членами кооперативу. Представник відповідача зазначає, що позивачем не визначено спосіб захисту цивільних прав та інтересів, оскільки відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 січня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОК «ГБК «Перемога-66» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 13500, 00 грн, 3% річних у розмірі 258, 53 грн, інфляційні витрати у розмірі 687, 52 грн та 908,00 грн судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права за характерними ознаками підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. Рішення зборів правління ОК "ГБК "Перемога-66" від 18 вересня 2017 року, оформлене протоколом № ПП-18-09-17 в частині, якою постановлено розпочати роботи з благоустрою території кооперативу з 20 вересня 2017 року, основним джерелом фінансування вважати цільові внески членів кооперативу у розмірі 13 500,00 грн за кожен одномісний бокс, затвердити строк оплати цільових внесків до 01 жовтня 2017 року, визнано недійсним рішенням Господарського суду Харківської області від 08 грудня 2020 року. Отже, правова підстава для перерахування цільового внеску саме для початку виконання робіт з благоустрою території кооперативу відпала. Таким чином, суд першої інстанції вважав, що між позивачем та відповідачем виникли відносини речово-правового характеру і на час розгляду справи підстава, на якій майно набувалося, відпала, натомість, зберігається безпідставність збереження такого майна (грошових коштів) з боку відповідача, що відповідає ознакам кондикційного зобов`язання. Стосовно загальних зборів членів кооперативу проведених 27 листопада 2021 року, за результатами яких були прийняті рішення, оформлені протоколом № 33-27-11-21 від 27 листопада 2021 року, суд першої інстанції зазначив, що вказане рішення прийнято після відкриття провадження у справі та під час розгляду даної справи про стягнення безпідставно набутих коштів, що викликав у суду сумнів в дійсних підставах необхідності схвалення рішення, оформленого протоколом № ПП-18-09-17 від 18 вересня 2017 року, яке визнано недійсним у судовому порядку. Твердження відповідача про те, що рішення зборів правління від 18 вересня 2017 року було прийняте в інтересах юридичної особи та переважної більшості її членів та оформлено протоколом № 33-27-11-21 від 27 листопада 2021 року є хибним, оскільки 27 листопада 2021 року за результатами загальних зборів членами кооперативу не приймались рішення за питаннями, визначеними порядком денним зборів правління, які відбулися 18 вересня 2017 року, а лише схвалювались рішення, прийняті членами правління 18 вересня 2017 року в частині затвердження цільових внесків на благоустрій (асфальтування, підпірну стіну, протипожежний виїзд) у розмірі 13 500, 00 грн. зі строком оплати до 01 жовтня 2017 року. Зазначив, що доводи відповідача про схвалення більшістю членів кооперативу рішення правління від 18 вересня 2017 року, оформленого протоколом № ПП-18-09-17 від 18 вересня 2017 року, шляхом письмового волевиявлення (письмового поіменного голосування) та сплати членами кооперативу (97%) цільових внесків майже в повному обсязі, суд першої інстанції вважав необґрунтованими та такими, що спростовуються наведеними вище висновками суду. Крім того, вважав обґрунтованими позовні вимоги позивача щодо стягнення 3% річних у розмірі 258, 53 грн та інфляційних витрат у розмірі 687, 52 грн за період з 09 березня 2021 року (час набрання рішенням Господарського суду Харківської області від 08 грудня 2020 року законної сили) по 27 жовтня 2021 року (час звернення з даним позовом до суду) за порушення грошового зобов`язання щодо неповернення сплачених коштів у розмірі 13500,00 грн.

15 лютого 2023 року ОК «ГБР «Перемога-66» в особі свого представника адвоката Ковкіна Олександра Вікторовича, подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 січня 2023 року скасувати, ухвалити нову постанову якою відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована доводами які є аналогічними доводам зазначеним у відзиві на позовну заяву.

ОСОБА_3 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОК «ГБК «Перемога-66» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 січня 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 на підставі заяви від 14 листопада 2012 року прийнято до членів ОК «ГБК «Перемога-66» для будування та подальшої експлуатації одного одномісного гаража. ОСОБА_1 зобов`язався своєчасно сплачувати вступний, щомісячний та інші внески згідно Уставу та протоколів зборів ОК "ГБК "Перемога-66" (а.с. 9).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2019 року відкрито провадження у справі № 638/18855/18 за позовом ОК «ГБК «Перемога-66» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати цільового внеску у розмірі 13500 грн (а.с. 22).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2021 року провадження по справі № 638/18855/18 за позовом ОК «ГБК «Перемога-66» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати цільового внеску у розмірі 13500 грн закрито, у зв`язку з тим, що відповідачем погашена заборгованість перед позивачем (а.с. 24-26).

Відповідно до протоколу № 33-09-17 від 07 вересня 2017 року були проведені загальні збори ОК «ГБК «Перемога-66». Відповідно до вказаного протоколу № 33-09-17 загальних зборів, на зборах були присутні дев`яноста одна особа зі ста сімдесяти однієї - загальної кількості членів кооперативу (а.с.12).

Згідно з пунктами 5, 6 протоколу загальних зборів до порядку денного були включені, зокрема, питання обговорення будівництва підпірної стіни та затвердження кошторису, обговорення доцільності асфальтування та благоустрою території кооперативу та прилеглих територій.

Відповідно до пункту 7 протоколу загальних зборів, член правління кооперативу ОСОБА_4 запропонував за неможливістю здійснити голосування у зв`язку з невеликою кількістю членів кооперативу наприкінці загальних зборів, для вирішення питання укріплення схилу та асфальтування доріг голосувати письмово та поіменно за двома варіантами:

- закінчити роботи з будування капітальної підпірної стіни та асфальтування кооперативу та прилеглих територій у 2017 році за наявності відповідних погодних умов із затвердженням цільового внеску у розмірі 13500 грн на виконання цих робіт;

- розробити альтернативний варіант укріплення схилу за кошти з Резервного фонду кооперативу для здійснення будівельних робіт у наступному році, у формі письмового поіменного голосування у Погоджувальному листі, який вважати додатком № 3 до цього Протоколу (а.с. 14).

Згідно копії протоколу № ПП-18-09-17 зборів правління Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Перемога-66» від 18 вересня 2017 року проведено збори правління кооперативу, на порядок денний яких винесені наступні питання: джерела фінансування благоустрою території кооперативу та строки оплати цільових внесків; вирішення питань щодо укладення договорів для здійснення благоустрою (а.с. 21).

Вказаним протоколом, оформлено прийняте рішення про здійснення благоустрою території, згідно результатів загальних зборів та письмового голосування членів кооперативу, відповідно до якого за питанням першим порядку денного вирішено розпочати роботи з благоустрою території кооперативу з 20 вересня 2017 року; основним джерелом фінансування вважати цільові внески членів кооперативу в розмірі 13 500,00 грн за кожен одномісний бокс; затверджено строк оплати цільових внесків - до 01 жовтня 2017 року. За другим питанням порядку денного постановили правлінню та прорабу обрати організації та установи, які мають технічні можливості та юридичні підстави для здійснення благоустрою, та передати необхідні матеріали голові кооперативу в строк до 20 вересня 2017 року; доручити голові кооперативу Смірновій О.В. підготувати та заключити відповідні договори.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08 грудня 2020 року по справі № 922/2766/20 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОК «ГБК «Перемога-66» - задоволено повністю. Визнано недійсним рішення зборів правління ОК «ГБК «Перемога-66» від 18 вересня 2017 року, оформлене протоколом № ПП-18-09-17 в частині, якою постановлено розпочати роботи з благоустрою території кооперативу з 20 вересня 2017 року, основним джерелом фінансування вважати цільові внески членів кооперативу у розмірі 13 500,00 грн за кожен одномісний бокс, затвердити строк оплати цільових внесків до 01 жовтня 2017 року (а.с. 27-33).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09 березня 2021 року апеляційну скаргу ОК «ГБК «Перемога-66» на рішення Господарського суду Харківської області від 08 грудня 2020 року по справі № 922/2766/20 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Харківської області від 08 грудня 2020 року у справі № 922/2766/20 - залишено без змін (а.с. 34-43).

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 травня 2021 року касаційну скаргу ОК «ГБК «Перемога-66» на рішення Господарського суду Харківської області від 08 грудня 2020 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 09 березня 2021 року по справі № 922/2766/20 повернуто скаржнику разом з доданими до неї матеріалами (а.с. 44-48).

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з частиною 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту.

Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Відповідний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 668/7704/15-ц (провадження № 61-14244св18) та від 14 квітня 2020 року у справі № 495/2442/16-ц (провадження № 61-15428св19).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 ЦК України, безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини 1 статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19, від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18, від 06 лютого 2020 року у справі № 910/13271/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 (провадження №12-83гс18) зроблено висновок, що «положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником з чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що цей вид зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали».

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження №12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі №320/5877/17 (провадження №14-32цс19) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України».

Відповідно до статті 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Для застосування зазначеної норми необхідно, по-перше, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. По-друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте.

Згідно із частиною 1 статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Оскільки рішенням Господарського суду Харківської області від 08 грудня 2020 року по справі № 922/2766/20, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 09 березня 2021 року, визнано недійсним рішення зборів правління ОК «ГБК «Перемога-66» від 18 вересня 2017 року, оформлене протоколом № ПП-18-09-17 в частині, якою постановлено розпочати роботи з благоустрою території кооперативу з 20 вересня 2017 року, основним джерелом фінансування вважати цільові внески членів кооперативу у розмірі 13 500,00 грн за кожен одномісний бокс, затвердити строк оплати цільових внесків до 01 жовтня 2017 року, підстава набуття відповідачем коштів в розмірі 13 500,00 відпала, а отже ОК «ГБК «Перемога-66» зобов`язаний повернути ОСОБА_1 вказані кошти.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки між позивачем та відповідачем виникли відносини речово-правового характеру і на час розгляду справи підстава, на якій майно набувалося, відпала, натомість, зберігається безпідставність збереження такого майна (грошових коштів) з боку відповідача, що відповідає ознакам кондикційного зобов`язання.

Враховуючи, що відповідачем безпідставно набуто кошти в сумі 13 500,00 грн, які не повернуто, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з ОК «ГБК «Перемога-66» 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення на підставі статті 625 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги про правомірність сплати позивачем цільового внеску в розмірі 13 500,00 грн на підставі протоколу загальних зборів членів правління кооперативу № 33-27-11-21 від 27 листопада 2021 року за результатами якого по третьому питанню порядку денного було схвалено рішення зборів правління ОК "ГБК "Перемога-66", викладене у протоколі № ПП-18-09-17 від 18 вересня 2017 року, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки рішення зборів правління ОК "ГБК "Перемога-66" від 18 вересня 2017 року, оформлено протоколом № ПП-18-09-17 в частині, якою постановлено розпочати роботи з благоустрою території кооперативу та стягнення цільових внесків у розмірі 13 500,00 грн за кожен одномісний бокс з затвердженням строку оплати цільових внесків до 01 липня 2017 року у судовому порядку було визнано недійсним. Повторне голосування членів правління кооперативу щодо окремих питань викладених у протоколі № ПП-18-09-17 від 18 вересня 2017 року з подальшим затвердження їх у протоколі № 33-27-11-21 від 27 листопада 2021 року не може сприйматись як обов`язок сплати цільових внесків на підставі рішення зборів правління кооперативу від 18 вересня 2017 року, яке оформлено протоколом № ПП-18-09-17, оскільки протокол загальних зборів членів правління кооперативу № 33-27-11-21 від 27 листопада 2021 року має інші зобов`язальні відносини та не зобов`язує членів кооперативу виконувати рішення зборів правління від 18 вересня 2017 року, яке оформлено протоколом № ПП-18-09-17.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 375, 381 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Перемога-66» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 10 травня 2023 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина