справа № 619/763/22
провадження № 2/619/5/23
РІШЕННЯ

іменем України

16 березня 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Жорняк О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Молотко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просить визнати за ним право власності на частину житлового будинку, загальною площею 48,0 кв.м., житловою площею 34,6 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на частину автомобіля HYUNDAI CRETA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов) № НОМЕР_2 , 2017 року випуску.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він, ОСОБА_1 , перебував у шлюбі з відповідачем, ОСОБА_2 , який був зареєстрований 23 березня 2013 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №298 від 23.03.2013 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 .

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області по справі № 535/1245/22 від 18.10.2022 року позов про розірвання шлюбу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було задоволено.

В період шлюбних відносин у них народився син ОСОБА_3 дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час спільного життя з дружиною ОСОБА_2 за спільні кошти подружжя було придбано наступне майно: житловий будинок загальною площею 48,0 кв.м., житловою площею 34,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , дата державної реєстрації права власності 25.06.2020 року, договір купівлі-продажу, серія та номер: 1052; автомобіль HYUNDAI CRETA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов) № НОМЕР_2 , 2017 року випуску.

Позивач вважає, що вказане майно, вони придбали за спільні кошти за час шлюбу підлягає поділу на права власності кожному з подружжя, тому змушений звернутися з даним позовом до суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 , не з`явився, в адресованій суду заяві просив справу розглянути у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача адвокат Ткаченко С.В. у судове засідання не з`явилася, в адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності та відсутності відповідачки, при ухваленні рішення по справі покладалися на розсуд суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України : Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони по даній справі перебували в шлюбі, зареєстрованому 23 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №298 від 23.03.2013 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 .

Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3 дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району, Харківської області від 13.05.2014.

За час спільного проживання сторони придбали житловий будинок загальною площею 48,0 кв.м., житловою площею 34,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , дата державної реєстрації права власності 25.06.2020 року, договір купівлі-продажу, серія та номер: 1052; автомобіль HYUNDAI CRETA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов) № НОМЕР_2 , 2017 року випуску.

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.11.2022 ( номер інформаційної довідки: 315618816) підтверджує факт, що за реєстраційним номером майна: 220 розташований будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48 кв.м. житловою площею 34,6 кв.м., який на праві приватної власності в цілому зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, 1052 від 25.06.2020, виданого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2022 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (справа № 535/1245/22; провадження № 2/535/440/22).

При розірванні шлюбу сторони не здійснювали поділ майна, набутого подружжям за час перебування у шлюбі, при цьому спору щодо майна не виникало, право спільної сумісної власності припинено не було.

Згідно висновку до звіту №540/22-1 про вартість об`єкта оцінки, виданого приватною фірмою «ЮрЕкс» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 399/20 від 20.05.2020) ринкова вартість майна - житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 станом на 22.11.2022 становить 134640 гривень 00 копійок.

Також, згідно висновку до звіту №540/22-2 про вартість об`єкта оцінки, виданого приватною фірмою «ЮрЕкс» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 399/20 від 20.05.2020) ринкова вартість майна автомобіля HYUNDAI CRETA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов) № НОМЕР_2 , 2017 року випуску,станом на 22.11.2022 становить 575486 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1,2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1,2 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Підставою виникнення права спільної власності подружжя на майно є реєстрація шлюбу. Договором між подружжям може бути встановлений інший режим майна, набутого під час шлюбу.

Як зазначається у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя" спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Пунктом 24 цієї ж постанови визначено, що до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ч.2,3 ст. 72 Сімейного кодексу України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Строки позовної давності позивачем дотримані.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 N 11 вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.

Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

На підставіст. ст. 15, п.1 ч.2 ст.16, ч.1,2 ст.355, ст.368, ч.1,2 ст.369, ч.1,2,3 ст. 372 ЦК України, ст.ст. 60,61, ч.1 ст. 63, ст.68, ч.1 ст.70, ч.1 ст. 71, ч.2,3 ст. 72 Сімейного кодексу України, п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 N 11, керуючись ст.ст. 77-81, 89, 200, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати за Кастільо-Галлардо Хуліо Кесаром право власності на частину житлового будинку, загальною площею 48,0 кв.м., житловою площею 34,6 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на частину автомобіля HYUNDAI CRETA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов) № НОМЕР_2 , 2017 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 7101,27 гривень.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О. М. Жорняк