МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 489/7573/21
Провадження № 22-з/812/35/23
08 травня 2023 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :
головуючого Тищук Н.О.,
суддів Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,
із секретарем судового засідання
розглянувши в письмовому провадженні заяву позивача ОСОБА_1 про направлення за встановленою юрисдикцією справи за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про захист трудових прав,-
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Апарату Верховної Ради України з позовом про зобов`язання нарахувати та виплатити їй грошову компенсацію за невикористані 43 календарних дні щорічної основної відпустки та середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2022 року позов задоволено, Апарат Верховної Ради України зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 43 календарні дні щорічної основної відпустки за період роботи на посаді помічника-консультанта народного депутата України та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За результатами розгляду апеляційної скарги відповідача-Апарату Верховної Ради України на зазначене рішення постановою Миколаївського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року апеляційну скаргу Апарата Верховної Ради України задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2022 року скасовано та постановлено нове судове рішення.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про стягнення грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - закрито.

ОСОБА_1 роз`яснено про те, що справа підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а також наявність у неї права для звернення до апеляційного суду з заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією протягом 10 днів з дня отримання даної постанови.

Повну постанову складено 1 травня 2023 року.

03 травня 2023 року позивач звернулася до Миколаївського апеляційного суду із заявою про передачу за встановленою юрисдикцією справи за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про захист трудових прав, а саме до Київського окружного адміністративного суду.

Згідно ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 ст. 377 ЦПК України передбачено, що заява позивача про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 цього Кодексу, вирішується судом в порядку письмового провадження.

За такого розгляд заяви ОСОБА_1 здійснюється в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1. ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права, протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови, звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 377 ЦПК України у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Закриваючи провадження у справі Миколаївський апеляційний суд виходив з того, що позивач з 12 січня 2017 року по 31 серпня 2017 року, та з 06 листопада 2018 року по 29 серпня 2019 року ОСОБА_1 працювала помічником консультантом народного депутата України ОСОБА_2 (патронатна служба) (а.с. 75).

Зазначена обставина вказує на те, що ОСОБА_1 працювала в Апараті Верховної Ради України без поширення на неї дії Закону України про «Державну службу».

За період роботи ОСОБА_1 не виплачено компенсації за невикористану відпустку за 43 календарних дні загалом.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 19 КАС України - юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень), натомість визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Згідно із п.17 ч.1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, згідно положень КАС України у редакції з 15 грудня 2017 року, тобто чинній на час звільнення позивача з посади та розгляду справи, у зміст поняття "публічна служба" було включено також патронатну службу в державних органах (пункт 17 частини першої статті 4).

Посада помічника-консультанта прямо віднесена законодавством до посад публічної служби. Так, згідно ст. 92 Закону України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10 грудня 2015 року до посад патронатної служби належать посади радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем`єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також посади патронатних служб в інших державних органах.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що як на час звільнення позивача з посади, так і на час розгляду справи судом, патронатна служба в державних органах є публічною службою, в тому числі на посадах помічників-консультантів народних депутатів України.

Предметом спору у цій справі є, зокрема, вимога помічника-консультанта народного депутата України про стягнення компенсації за невикористану відпустку, яка не була йому виплачена при звільненні, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Тому, оскільки даний спір пов`язаний із проходженням позивачем патронатної служби на посаді помічника-консультанта народного депутата України, тобто із проходженням публічної служби, дана справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою статті 20 цього Кодексу ( ч.2 ст. 20 КАСУ).

ОСОБА_1 в заяві про передачу справи просить направити справу для розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

Місцем знаходження відповідача є вулиця Грушевського, 5 в м. Києві.

Отже, даний спір з урахуванням положень ст. 25 КАСУ підлягає розгляду Київським окружним адміністративним судом за місцем знаходження відповідача.

З огляду на викладене, наявні підстави для задоволення заяви та направлення справи за встановленою юрисдикцією до Київського окружного адміністративного суду, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи.

Керуючись ст. ст. ч.13 ст. 7, 256, 377, 381 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією - задовольнити.

Передати справу за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про захист трудових прав до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Н.О. Тищук

Судді: Т.В. Крамаренко

В.І. Темнікова