Справа № 567/1202/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя Василевич О.В.

секретар Клімович О.О.

з участю представника позивачки - адвоката Нікітюка П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» про повернення земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ТОВ «Західна агровиробнича компанія» про повернення належної їй на праві власності земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора на підставі якого за відповідачем було зареєстровано право оренди земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0234.

Просить зобов`язати ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0234, площею 3,1152 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області) та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюка С.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43475193 від 11 жовтня 2018 року, щодо державної реєстрації права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія», номер запису про інше речове право 28354518 від 09 жовтня 2018 року, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0234, площею 3,1152 га, з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо вищевказаної земельної ділянки.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0234, площею 3,1152 га, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-РВ №018114 від 09.01.2002 року.

13.09.2022 року з відомостей, одержавних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що відносно належної їй вищевказаної земельної ділянки зареєстровано право оренди за відповідачем ТОВ «Західна агровиробнича компанія», та підставою для державної реєстрації права оренди земельної ділянки вказано договір оренди землі № б/н від 01.04.2018 року, укладений між нею, як орендодавцем, та ТОВ «Західна агровиробнича компанія», як орендарем.

Зазначає, що право оренди вищевказаної земельної ділянки було зареєстровано за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюка С.М. від 11.10.2018 року, індексний номер рішення 43475193.

Вказує, що вищевказаний договір оренди землі вона особисто не підписувала, та інших осіб на його підписання не уповноважувала, з нею як з власником земельної ділянки не узгоджувались умови вищевказаного договору, і його примірник вона не отримувала, а відтак вважає його неукладеним.

Зазначає, що факт реєстрації права оренди земельної ділянки на підставі спірного договору за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не може бути підтвердженням її волевиявлення на укладення такого договору.

Вказує на існуванні спору між нею та відповідачем ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо користування належною їй земельною ділянкою, оскільки на підставі неукладеного договору оренди землі ТОВ «Західна агровиробнича компанія» зареєструвало за собою право оренди.

На даний час відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія» продовжує користуватися належною їй земельною ділянкою без достатніх правових підстав, чим порушує її права на користування та розпорядження належним їй майном, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 04.10.2022 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Відповідач в поданому до суду відзиві на позовну заяву заперечив проти позову та просив у його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що право оренди на належну позивачці земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0134, площею 3,1152 га, зареєстровано за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на підставі договору оренди землі від 01.04.2018 року. Факт реєстрації права оренди на вказану земельну ділянку підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наданої позивачкою разом з позовом. В обгрунтування заперечень проти позову відповідач також вказує на те, що позивачка отримувала від відповідача орендну плату за 2020 та 2021 роки, та сплата відповідачем орендної плати спростовує доводи позивачки щодо не підписання нею вищевказаного договору оренди.

Ухвалою суд від 11.11.2022 року задоволено клопотання представника позивачки та витребувано у відповідача оригінальний примірник договору оренди землі № б/н від 01.04.2018 року.

Відповідач ухвалу суду про витребування доказів від 11.11.2022 року не виконав та надав суду копію договору оренди землі від 01.04.2018 року, вказуючи на те, що у товариства відсутній оригінальний примірник такого договору.

Згідно ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.

Ухвалою суду від 20.12.2022 року задоволено клопотання представника відповідача та витребувано з Управління забезпечення надання адміністративних послуг виконавчого комітету Острозької міської ради належним чином завірену копію реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0134, площею 3,1152 га, належну ОСОБА_1 , а також оригінал договору оренди землі № б/н від 01.04.2018р. щодо вищевказаної земельної ділянки.

Управління забезпечення надання адміністративних послуг виконавчого комітету Острозької міської ради ухвалу суд про витребування доказів від 20.12.2022 року виконало частково та надало скан-копію витребуваної судом реєстраційної справи на вищевказану земельну ділянку, разом з тим УЗНАП повідомило про відсутність у розпорядженні Управління оригіналу договору оренди землі №б/н від 01.04.2018 року.

Позивачки в судове засідання не з`явилася, про місце, день та час судового розгляду була повідомлена належним чином.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи оригінального примірника договору оренди належної позивачці земельної ділянки остання позбавлена можливості заявити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи на підтвердження своїх доводів про не укладення та не підписання спірного правочину. Зазначив, що від позивачки йому стало відомо, що остання передавала в оренду належну їй земельну ділянку для іншого орендаря - ТОВ «Захід Агро», у зв`язку з чим могла отримувати від нього орендну плату, водночас через похилий вік позивачка не звертала увагу на призначення платежів та платника оренди.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду надходило.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,1152 га, кадастровий номер :07:001:0134, що знаходиться на території Острозької МТГ Рівненського району Рівненської області (колишня Сіянцівська сільська рада Острозького району Рівненської області), що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-РВ № 018114 від 09.01.2002 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.09.2022 року.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.09.2022 року вбачається, що державним реєстратором виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюком С.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.10.2018 р., індексний номер рішення 43475193, номер запису про інше речове право 28354518, зареєстровано право оренди вищевказаної земельної ділянки за ТОВ «Західна агровиробнича компанія», орендодавцем якої вказано позивачку ОСОБА_1 , та підставою для реєстрації права оренди такої земельної ділянки зазначено договір оренди землі №б/н від 01.04.2018 року.

Згідно ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду.

Згідно ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно положень Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власноті здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди.

З доводів позивачки судом встановлено, що вищевказаний договір оренди землі вона не укладала та не підписувала, інших осіб на його укладення та підписання не уповноважувала, істотні та інші умови вищевказаного договору з нею, як з власником земельної ділянки, не узгоджувались.

Відповідач не спростував вищевказані доводи позивачки та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування договірних правовідносин з позивачкою ОСОБА_1 , предметом яких є належна останній на праві власності земельна ділянка.

Згідно ч.4 ст.81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Ухвалою суду від 11.11.2022 року суд зобов`язав відповідача надати оригінальний примірник договору оренди землі № б/н від 01.04.2018 року щодо належної позивачці земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0134, у зв`язку з посиланням позивачки на відсутність у неї такого оригіналу.

Відповідач не надав витребуваний судом оригінальний примірник спірного правочину та повідомив про його відсутність. Вжиті судом заходи щодо витребування за клопотанням представника відповідача з реєстраційної справи оригінального примірника вищевказаного правочину також були безуспішними.

Оскільки для проведення почеркознавчої експертизи документа необхідний його оригінал, який на вимогу суду відповідачем не наданий, а відтак суд приходить до висновку про неможливість проведення експертного дослідження у зв`язку з відсутністю об`єкта дослідження. З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що відповідачем не спростовано доводи позивачки про те, що оспорюваний правочин не було укладено 01.04.2018 року, як і не доведено відповідачем обставин укладення такого правочину 01.04.2018 року.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, на підтвердження факту існування орендних правовідносин у зв`язку із сплатою в 2020 та 2021 роках на корись позивачки орендної плати суд до уваги не приймає виходячи з наступних підстав.

Як вже вище зазначалося, згідно вимог чинного законодавства договір оренди земельної ділянки укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Зазначена норма виключає можливість укладення спірного договору шляхом вчинення конклюдентних дій, оскільки у разі вчинення таких дій договір не може бути зареєстрований у встановленому законом порядку.

Згідно ч.2 ст.205 ЦК України конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі їх суб`єктів).

У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною першою статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Позивачка ОСОБА_1 заперечує факт підписання нею будь-якого договору оренди землі, отримання нею будь-яких пропозицій від відповідача щодо укладення такого правочину та погодження між сторонами його істотних умов.

У позивачки відсутній примірник договору оренди землі, за яким орендарем належної їй земельної ділянки строком на сім років став відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія», разом з тим вжиті позивачкою заходи щодо отримання оригіналу договору оренди землі були безуспішними.

З огляду на те, що позивачка стверджує про не укладення нею договору оренди землі та на відсутність у неї відповідного примірника такого правочину, а відтак на переконання суду саме на відповідача покладається обов`язок представити докази на підтвердження укладення договору оренди землі.

Згідно з ч.4 cт.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, згідно з правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові звернула увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору в мотивувальній частині судового рішення.

Окрім того, Великою палатою Верховного Суду зазначено, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця.

З урахуванням того, що відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не виконав ухвалу суду від 11.11.2022 р. та не надав витребовуваний судом доказ оригінал договору оренди землі № б/н від 01.04.2018 року, а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для визнання неукладеним договору оренди землі №б/н від 01.04.2018 року щодо належної позивачці земельної ділянки площею 3,1152 га з кадастровим номером :07:001:0134.

З огляду на викладене та беручи до уваги, що вищевказаний правочини є неукладеним, а відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не довів у встановленому законом порядку правомірності користування належною позивачці земельною ділянкою та надалі продовжує нею користуватися, чим порушує її права на користування та розпорядження належним їй майном, а відтак існують підстави для зобов`язання відповідача повернути позивачці належну їй на праві власності земельну ділянку.

При вирішенні позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора на підставі якого було зареєстровано право оренди земельної ділянки за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» суд виходить з наступного.

Відповідно до положень Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Державна реєстрація речових прав та їх обтяжень здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно абц.1 ч.3 ст.10 вказаного Закону реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно; відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом.

Згідно положень п.2, 3 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заява подана неналежною особою або подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Таким чином, до кола повноважень реєстратора входить перевірка повноважень особи заявника, дослідження документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства, визначення факту виникнення в заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження.

Відповідно до положень ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки судом було встановлено, що вищевказаний договір оренди землі № б/н від 01.04.2018 року щодо належної позивачці земельної ділянки площею 3,1152 га з кадастровим номером :07:001:0134, є неукладеним, а відтак записи про державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) порушують права позивачки щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном, суд вважає, що вимоги про скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюка С.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.10.2018 року, індексний номер рішення 43475193, номер запису про інше речове право 28354518 від 09.10.2018 року, щодо державної реєстрації права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо вищевказаної земельної ділянки, з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо такої земельної ділянки, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 984,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 76, 81, 83, 89, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» (місцезнаходження: м.Дубно, пров.Центральний, буд.1 Рівненської області, 35601, ) про повернення земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0134, площею 3,1152 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області).

Скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюка С.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер рішення 43475193 від 11.10.2018 року) щодо державної реєстрації права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», номер запису про інше речове право 28354518 від 09.10.2018 року, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0134, площею 3,1152 га, з одночасним припиненням права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0134, площею 3,1152 га.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» на користь ОСОБА_1 понесені позивачкою судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1 984,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.03.2023 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.