Номер провадження: 22-з/813/116/23
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
20.03.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.
за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.
учасники справи:
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
заяву ОСОБА_2 , від імені якого діє представник Соловйов Віктор Вікторович , про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заяви про відмову від спадщини недійсною, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Червинська Ніла Євгенівна,
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною.
Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 10 жовтня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною відмовив.
Одеський апеляційний суд постановою від 23 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2022 року залишив без змін.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.03.2023 року заява ОСОБА_2 , від імені якої діє представник Соловйов Віктор Вікторович , про ухвалення додаткового рішення призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надав відзив на заяву про розподіл судових витрат в якому просить у задоволенні вказаної заяви відмовити, посилаючись на те, що представником відповідача не наведено вартості кожної з послуг, не надано доказів доцільності та обґрунтованості вказаних послуг, не зазначено витрачений для надання кожної послуги час. Представник позивача також просив врахувати заперечення на заяву про розподіл судових витрат, які надавались до суду першої інстанції. Також просив врахувати висновки Верховного Суду викладені у постанові від 16.11.2022 року у справі № 922/922/1964/21-ц та від 19.02.2020 року у справі № 755/9515/15-ц та врахувати, що позивач є інвалідом, пенсіонером та має скрутний матеріальний стан.
У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_4, який приймав участь в режимі відеоконференції, відзив на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу підтримав та просив зменшити розмір витрати на правничу допомогу до 3000 грн.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.
Представник відповідача - Соловйов В.В. у судове засідання не з`явився, судову повістку-повідомлення отримав в особистому кабінеті Електронного суду 08.03.2023 року, що підтверджується довідкою, при цьому надав клопотання про розгляд заяви без участі відповідача та його представника, заяву підтримують у повному обсязі.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Колегія суддів, дослідивши подану ОСОБА_2 , від імені якого діє представник Соловйов Віктор Вікторович , зпяву про ухвалення додаткового рішення вважає, що заява підлягає задоволенню частково з огляду на таке.
Також в судовому засіданні, яке відбулося 23.01.2023 року, представником відповідача Соловйовим В.В. зроблена усна заява про розподіл судових витрат, зазначивши, що відповідно до ч. 8 статті 141 ЦПК України у разі задоволення апеляційної скарги відповідача, та відмови у задоволенні апеляційної скарги позивачу, будуть надані витрати на правничу допомогу, що підтверджується фіксацією судового засідання технічними засобами.
Одеським апеляційним судом постанова у справі ухвалена 23.01.2023 року.
Із матеріалів справи вбачається, що Одеським апеляційним судом 20.02.2023 року зареєстровано заяву представника відповідача про розподіл судових витрат, із долученням до заяви копій: договору про надання правничої допомоги від 01 лютого 2022 року, додаткової угоди від 22.12.2022 року, акту виконаних робіт від 25.01.2023 року, розписки від 05.01.2023 року.
Вказана заява надіслана на електронну пошту Одеського апеляційного суду 27.01.2023 року, що підтверджується актом № 61 від 20.02.2023 року.
Враховуючи, що постанова винесена Одеським апеляційним судом 23.01.2023 року, то останній день подання доказів на підтвердження витрат на правову допомогу, з урахуванням положень ст. 124 ЦПК України, припадає на 30 січня 2023 року.
Зазначені обставини свідчать про те, що представником відповідача до закінчення розгляду справи в суді апеляційної інстанції заявлялося клопотання про розподіл судових витрат, і докази їх понесення подані у визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк, після ухвалення судового рішення.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21-ц (провадження № 12-14гс22) зазначено, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. З аналізу норми статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
В пункті 2 додаткової угоди зазначено, що правова допомога полягає у наданні усних та письмових консультацій, участь у судових засіданнях, складання відзивів, заяв, скарг, клопотань, заперечень, ознайомлення з матеріалами справи й інше.
З акту виконаних робіт від 25 січня 2023 року за договором про надання правничої допомоги від 01.02.2022 року та додаткової угоди від 22.12.2023 року вбачається, що адвокатом надавались послуги: прибуття до суду для отримання у суді апеляційної інстанції копії апеляційної скарги; ознайомлення з апеляційною скаргою та додатками до неї; консультація клієнта 29.12.2022 року, підготовка та подача відзиву до суду, апелянту та третій особі, підготовка та подача заперечень до суду, апелянту та третій особі, підготовка та подача заяви про відеоконференцію до суду, апелянту та третій особі, участь у судовому засіданні 23.01.2023 в режимі відеоконференції, підготовка та подача заяви про розподіл судових витрат до суду, апелянту та третій особі.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що у суді апеляційної інстанції представник відповідача - Соловйов В.В. приймав участь у судовому засіданні лише 23.01.2023 року в режимі відеоконференції.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Представник позивача подав до суду апеляційної інстанції заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в яких послався на не співмірність наданої адвокатом послуги трудовим та часовим затратам, представником відповідача не наведено вартості кожної з послуг, не надано доказів доцільності та обґрунтованості вказаних послуг, не зазначено витрачений для надання кожної послуги час та просив врахувати, що позивач є інвалідом, пенсіонером та має скрутний матеріальний стан.
Керуючись, ст. 133, 141, 246, 270, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_2 , від імені якого діє представник Соловйов Віктор Вікторович , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.
Повний текст додаткової постанови складено 23 березня 2023 року.
Головуючий В.А. Коновалова
Судді Ю.П. Лозко