Справа № 243/407/23
Провадження № 2-о/243/684/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.,

за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу №29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, за правилами окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованї особи Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій областіпро встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що вона звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення їй пенсії за віком. Однак їй було відмовлено у зарахуванні до стажу роботи період її трудової діяльності з 03.09.1980 по 29.02.1996 у зв`язку із тим, що ії трудова книжка заповнена із порушеннями Інструкції ведення трудових книжок працівників, а саме дата звільнення не відповідає даті в наказі про звільнення. З огляду на викладене просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_1 має період трудової діяльності з 03.09.1980 по 29.02.1996 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 04.09.1980 року.

Заявниця ОСОБА_2 , до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в яких заявлені вимоги підтримала та просила її задовольнити, розгляд справи провести без її участі.

Заінтересована особа - представник Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій областів судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, справу вирішити на розсуд суду. Крім того надав пояснення відповідно до яких вказав, що Позивачка звернувся до уповноваженого органу Пенсійного фонду України з заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 (далі Закон 1058). Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961, з 1 квітня 2021 року органи Пенсійного фонду України призначають (перераховують) пенсії за принципом екстериторіальності. Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви Позивачки буде здійснюватись відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Розрахунок стажу проводиться територіальними органами Пенсійного фонду України згідно ст.24 Закону №1058. За наслідком розгляду наданого пакету документів та даних персоніфікованого обліку, страховий стаж Позивачки склав 25 років 10 місяців 29 днів. У свою чергу, до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 03.09.1980 по 29.02.1996 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 через наявні порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством праці України, Міністерством юстиції України та Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (дата звільнення не відповідає даті в наказі про звільнення). Оскільки інших відомостей чи матеріалів щодо наявності в Позивачки додаткового страхового стажу не надходило, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 07.11.2022 №14 Позивачці було відмовлено в призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу, визначеного ст.26 Закону №1058.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 04 вересня 1980 року заявниці було видано трудову книжку серії НОМЕР_1 . Вказану трудову книжку було надано на дошлюбне прізвище заявниці « ОСОБА_3 ». Так в трудовій книжці під записом № 1 міститься запис від 03.09.1980 року, щодо прийняття заявниці на посаду продавця в магазин № НОМЕР_2 (наказ 44 від 04.09.1980) в подальшому назва місця роботи заявниці неоднаразово перейменовувалося, та під записом № 8 від 29.02.1996 року міститься відомість про те, що заявницю було звільнено за переводом в ПКЧП «Прополіс» за п.5 ст. 36 КЗОТ (приказ № 49 від 20.11.1996).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 07.02.2006 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу позивака змінила своє прізвище на ОСОБА_6 .

Відповідно до довідки Бахмутського міського центру зайнятості 05/2803 від 09.07.2019 року, вбачається, що трудовий договір між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_7 був зареєстрований 09.07.2019 року та знятий з реєстрації 09.07.2019 року у зв`язку із смертю роботодавця.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 07.11.2022 №14 Позивачці було відмовлено в призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу, визначеного ст.26 Закону №1058, а саме через наявні порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством праці України, Міністерством юстиції України та Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (дата звільнення не відповідає даті в наказі про звільнення).

Як вбачається з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 26 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (зі змінами та доповненнями), якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт належності цього документу даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України (в попередній редакції, що відповідає п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України в чинній редакції) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Встановлення факту запису періоду трудової діяльності у трудовій книжці має для заявниці юридичне значення, оскільки цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, від яких залежить вирішення питання щодо отримання заявницею пенсії, та іншого способу підтвердити належність вказаного трудового стажу не має, з огляду на те, як встановлено у судовому засіданні магазин в якому працювала заявниця знаходився на непідконтрольному території Україні місті Горлівка.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Судом встановлено, що із наданої заявницею трудової книжки вбачається, що вона належить саме їй, крім цього в трудовій книжці містяться запис про її звільнення під № 8 від 29.02.1996, який внесений на підставі наказу № 44 від 20.11.1996, що зумовило необхідність заявницю звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності запису в трудовій книжці для подальшого визначення трудового стажу.Суд зауважує на тому, що зазначений запис містить відбитки печатки, тобтовін внесений відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При таких обставинах, судом встановлено про те, що вищезазначений юридичний факт заявницею доведено у повному обсязі, надані суду докази є належними, достовірними та допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета заявлених вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту, що має юридичне значення.

Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів достовірно встановлено, що заявниці дійсно належить вказана трудова книжка, яка містить помилку в даті наказу про її звільнення, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву в повному обсязі.

Заявницею при зверненні до суду було сплачено судовий збір. За змістом ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлене законом. Таким чином, судові витрати слід віднести на рахунок заявників.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294, 315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1 , за участю заінтересованї особи Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має період трудової діяльності з 03.03.1980 року по 29.02.1996 року, згідно зписів її трудової книжки серії НОМЕР_1 виданої 04.09.1980 року на її ім`я.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до п.п.15.5 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький