ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/180/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

06 березня 2023 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Іващенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

У С Т А Н О В И В:

Суд звертає увагу учасників процесу, що прізвище судді змінено з Курічової В.М. на Маркєлову В.М .

У жовтні 2022 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позов обґрунтовано тим, що (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) позивачка надала відповідачці позику в загальному розмірі 19 750,00 доларів США з кінцевим строком повернення до 30.11.2021. Укладення договору підтверджується, зокрема, обміном повідомлень у месенджері WhatsApp та надісланням відповідачкою позивачці у вказаному месенджері першої сторінки її паспорту громадянки України. Відповідачка отримувала позику шляхом безготівкового перерахування позивачкою грошових коштів на банківський рахунок. Відповідачка не виконала зобов`язання щодо повернення позики у встановлений строк, у зв`язку з чим позивачка, використовуючи мобільні та поштові засоби зв`язку, направляла вимоги про повернення позики.

Документ сформований в системі «Електронний суд».

Ухвалою від 19.10.2022 суд залишив позовну заяву без руху з огляду на невідповідність вимогам абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, надав позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали

26.10.2022 представник позивача подав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Документ сформований в системі «Електронний суд».

Ухвалою від 27.10.2022 суд прийняв позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання на 14.00год. 28.11.2022.

Ухвалою від 28.11.2022 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив до судового розгляду по суті на 31.01.2023 12.30 год.; установив такий порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті: заслухати пояснення сторін, дослідити письмові докази.

31.01.2023 у зв`язку з неявкою відповідачки суд відклав розгляд справи на 14.00 год. 06.03.2023.

16.02.2023 представник позивачки - адвокат Вашинець І.І. подав заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Документ сформований в системі «Електронний суд».

Суд прийняв заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог та розглядає справу з урахуванням цієї заяви.

06.03.2023 від представника позивача - адвокат Вашинець І.І. на електронну пошту суду надійшла заява про розгляд справи без сторони позивача, позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка не з`явилась, про день, час та місце його проведення повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив не подала.

Суд розглянув справу за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України та з позицією представника позивача викладеної в заяві, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, норми права, які застосував суд, та мотиви, з яких виходив суд.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

01.09.2021 ОСОБА_1 здійснила безготівкове перерахування грошових коштів у розмірі 5 000,00 доларів США зі свого банківського рахунку на банківських рахунок ОСОБА_2 (а.с.12).

02.09.2021 ОСОБА_2 отримала грошові кошти готівкою у відділенні АТ «Банк Кредит Дніпро» (а.с.11).

17.09.2021 сторони домовились про збільшення розміру позики, після чого ОСОБА_1 здійснила безготівкове перерахування грошових коштів у розмірі 4 750,00 доларів США зі свого банківського рахунку на банківських рахунок ОСОБА_2 (а.с.14).

05.10.2021 сторони домовились про збільшення розміру позики, після чого ОСОБА_1 здійснила безготівкове перерахування грошових коштів у розмірі 10 000,00 доларів США зі свого банківського рахунку на банківських рахунок ОСОБА_2 (а.с.13).

Відповідачка зобов`язалась повернути позику в загальному розмірі 20 000,00 доларів США до 30.11.2021, однак не виконала зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

16.06.2022 позивачка засобом поштового зв`язку направила відповідачці вимогу про повернення позики в розмірі 20 000,00 доларів США (а.с.10).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне зобов`язання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Позивачка просить стягнути заборгованість за договором позики в іноземній валюті.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

У статті 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц з аналізу наведених правових норм зроблено висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезидентом - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України; у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. З огляду на положення частини першої статі 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Отже, до стягнення з відповідачки на користь позивачки підлягає 20 000,00 доларів США.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивачкою сплачено судовій збір за подання позову в сумі 7 810,20 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, які складається з судового збору у розмірі 7 810,20 грн.

Керуючись нормами ст. 141, 259, 263-265, 268, 280-284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 20 000,00 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 7 810,20 грн.

Позивачка ОСОБА_1 , громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На заочне рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.М. Маркєлова