Справа № 182/7423/21
Провадження № 2/0182/830/2023
15.03.2023 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Рунчевої О.В., секретаря Нагаєвої Н.О., за участю позивача ОСОБА_1 , та його представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі за правилами спрощенного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із затопленням квартири,-
Позивач 01.11.2021 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.
Йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 25.01.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Пахомовською Ж.М., реєстровий номер 57 належить квартира АДРЕСА_1 . Квартира складається з однієї кімнати житловою площею 17,1 кв.м.; коридор 1 = 3,4 кв.м.; житлова кімната 2 = 17,1 кв.м.; кухня 3 = 5,5 кв.м.; ванна 4 = 2,8 кв.м.; шафа 5 = 1,1 кв.м.; балкон = 0,9 кв.м. та розташована на 4 поверсі п`ятиповерхового будинку. У вказаній квартирі він проживає та зареєстрований один.
Його сусідом зверху є ОСОБА_3 , який вселився до своєї квартири близько двох років тому. З цього часу у позивача почалися проблеми. Відповідач веде антисуспільний спосіб життя, часто вживав алкогольні напої разом з невідомими особами. З цих причин відповідач не слідкує за станом сантехнічних комунікацій в своїй квартирі.
22.03.2020 року з вини ОСОБА_3 відбулося залиття квартири позивача, внаслідок пошкодження трубопроводу зливної каналізації в квартирі АДРЕСА_2 та відведення опадів дощу в даний період через пошкоджений трубопровід. Вказані обставини та причини затоплення його квартири відображені в акті від 22.03.2020 року, підписаному керівником ОСББ «Колір-Н», де розташована його квартира та квартира відповідача. Після цих обставин відповідач вибачився, обіцяв сплатити йому гроші, які він витратив, у зв`язку з полагодженням своєї квартири, але ніяких активних дій не вчинив. Позивач з цього приводу до суду не звертався.
12.08.2021 року відповідач знов залив його. Цього разу причиною залиття його квартири згідно акту від 12.08.2021 року стало витікання води на підлогу під час прання в квартирі відповідача. ОСОБА_3 залишив без нагляду свою пральну машину і внаслідок падіння зливного шлангу вся вода з пральної машини вилилась позивачу на стелю. В результаті цього були пошкоджені стіни та стелі у житловій кімнаті, коридорі, кухні, ванній кімнаті, шафі тобто у всій квартирі. З розеток, люстр, вимикачів текла брудна вода, сталося замикання електромережі.
Зазначає, що його житло стало непридатним для проживання в ньому. Затікання призвело до того, що в квартирі з`явилась пліснява, поцвіли шпалери на стінах, в шафі, пошкоджено покриття на підлозі, відклеїлось покриття на стелі.
За результатами обстеження квартири був складений акт від 12.08.2021 року, в якому зазначені причини залиття його квартири, ще трьох квартир нижче нього - до першого поверху та під`їзду.
Для визначення розміру витрат, пов`язаних з ремонтом його квартири після її затоплення був складений локальний кошторис № 2-1-1 від 25.09.2021 року, згідно якого вартість ремонтних робіт після затоплення квартири позивача становить 21 123 грн.
Позивач звернувся до відповідача з пропозицією сплатити йому спричинену з вини відповідача шкоду, але він категорично у грубій формі відповів, що цього робити не буде. Для цього позивач зробив фотографії затікання у своїй квартирі, зробив їх фотокопії та направив відповідачу. На проведення досудової підготовки матеріалів ним було витрачено 124,50 грн., які позивач також вважає, що підлягають стягнення з відповідача, оскільки належать до судових витрат.
Вважає, що крім матеріальної шкоди, бездіяльністю відповідача йому також спричинена і моральна шкода, яка полягає в наступному.
В результаті протікання в його квартирі позивач не може користуватись належним йому майном. В квартирі необхідно робити ремонт, на який у позивача не вистачає коштів та немає фізичної сили, так як він являється літньою людиною. Позивач постійно витрачав та продовжує витрачати свій час на звернення до керівництва ОСББ, яке також не вчиняє ніяких дій з цього приводу. Позивач вимушений через недбалість сусіда зверху ночами не спати, прибирати воду, яка текла з усіх щілин в його квартирі. Крім того, з вини відповідача позивач вимушений ходити по різним інстанціям, збирати докази для подачі до суду, що також спричиняє йому додаткові незручності. Він витрачає свій час, своє здоров`я. Таким відношенням відповідач також спричинює йому моральні страждання. Тому, моральну шкоду оцінює в 10 000 грн.
Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду 21 123 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. та судові витрати у розмірі 124,50 грн.
Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 23.12.2021 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.
Відповідача ОСОБА_3 було сповіщено про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін оголошенням на сайті Судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причина неявки суду не відома.
Крім того, відповідач ОСОБА_3 про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання. До суду повернувся конверт, як не вручений, у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.56). Судова повістка у відповідності до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд на підставі ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Частиною 1 ст. 82 ЦПК України, передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 25.01.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Пахомовською Ж.М., реєстровий номер 57 належить квартира АДРЕСА_1 . Квартира складається з однієї кімнати житловою площею 17,1 кв.м.; коридор 1 = 3,4 кв.м.; житлова кімната 2 = 17,1 кв.м.; кухня 3 = 5,5 кв.м.; ванна 4 = 2,8 кв.м.; шафа 5 = 1,1 кв.м.; балкон = 0,9 кв.м. та розташована на 4 поверсі п`ятиповерхового будинку (а.с. 4).
Його сусідом зверху є ОСОБА_3 , який вселився до своєї квартири близько двох років тому. 22.03.2020 року з вини ОСОБА_3 відбулося залиття квартири позивача, внаслідок пошкодження квартирного трубопроводу зливної каналізації в квартирі АДРЕСА_2 та відведення опадів дощу в даний період через пошкоджений трубопровід. Вказані обставини та причини затоплення його квартири відображені в акті від 22.03.2020 року, підписаному керівником ОСББ «Колір-Н», де розташована його квартира та квартира відповідача (а.с.8). Позивач з цього приводу до суду не звертався.
12.08.2021 року ОСОБА_3 знов залив ОСОБА_1 , про що було складено відповідний Акт про затоплення стін і стелі квартир, стін і стелі четвертого під`їзду будинку від 12.08.2021 року, затвердженого Керівником ОСББ «КОЛІР-Н» Закреничним П.І.
З акту вбачається, що затоплення квартири позивача 12.08.2021 року в період з 7:00 години до 8:00 години сталося з квартири АДРЕСА_3 , розміщеної на п`ятому поверсі, водою було затоплено частково стіни і стелю квартири. При обстеженні сантехнічного обладнання квартири АДРЕСА_2 , власником ОСОБА_3 в присутності власника квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_1 було встановлено, що протікання сталося внаслідок витікання води із пральної машини в період прання. Пральна машина залишена без нагляду і внаслідок падіння стічного шланга на підлогу сталося витікання води на підлогу, що і спричинило затоплення квартири позивача. В квартирі АДРЕСА_4 замочено водою стелю і стіни житлової кімнати площею 17,1 кв.м., коридора 3,4 кв.м., ванного приміщення 2,8 кв.м., кладової 1,1 кв.м. (а.с. 7).
З метою визначення розміру витрат, пов`язаних з ремонтом квартири позивача після її затоплення, 25.09.2021 року було виготовлено Дефектний Акт на поточний ремонт квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 після затоплення квартири поверхом вище кв. АДРЕСА_2 , який затверджено керівником ОСББ «Колір-Н» ОСОБА_4 та Локальний кошторис № 2-1-1 на Поточний ремонт квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 після затоплення квартири поверхом вище кв. АДРЕСА_2 . В локальному кошторисі зведений кошторисний розрахунок у сумі 21 123 грн. (а.с.9-12).
Крім того, для направлення відповідачу листа з досудовою пропозицією сплатити йому шкоду, спричинену затіканням в його квартирі в добровільному порядку, позивач зробив фотографії затікання, фотокопії яких направив відповідачу (а.с.33), на що витратив 124,50 грн., що підтверджується чеками (а.с. 31,32).
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.»
Вирішуючи питання про спірні правовідносини, що склалися між сторонами, суд приходить до висновку, що позивачем надано суду достатні доказі про наявність факту залиття його квартири, а відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами відсутність своєї вини у залитті квартири, хоча це його процесуальний обов`язок, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди.
З огляду на викладене, оскільки об`єктивними доказами, які знаходяться в матеріалах справи встановлено, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок вини відповідача, то шкода, заподіяна залиттям квартири позивача, підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.
Вартість розміру витрат, пов`язаних з ремонтом квартири позивача після її затоплення, згідно локального кошторису № 2-1-1 від 25.09.2021 року складає 21 123 грн. Крім того, позивачем було витрачено на виготовлення фотографій затікання у його квартирі, виготовлення з них фотокопій та на направлення їх відповідачеві 124 грн. 50 коп., що підтверджується товарним та фіскальним чеком, на підставі чого, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої затопленням квартири, суд приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України).
Суд погоджується із доводами позивача щодо того, що в результаті протиправної поведінки відповідача позивач зазнав моральних страждань.
Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Оцінюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, з урахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин та характеру спричиненої моральної шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, враховуючи те, що було порушено звичний спосіб життя позивача, внаслідок пошкодження майна, суд вважає можливим стягнути на користь позивача на відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.
В силу ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст. 11,16,22,23,1166,1167 ЦК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із затопленням квартири - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 21 123 грн. (двадцять одна тисяча сто двадцять три грн. 00 коп.)
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.)
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 124 грн. 50 коп. (сто двадцять чотири грн. 50 коп.)
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О. В. Рунчева