Номер провадження: 22-ц/813/4692/23 Головуючий у 1-й інстанції: Буран В.М.
Єдиний унікальний номер судової справи:496/650/22 Доповідач Базіль Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,

суддів: Воронцової Л.П.

Склярської І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу адвоката Дмітрієва Руслана Борисовича, який діє від імені ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02 грудня 2022 року, ухвалене у складі судді Бурана В.М. у справі №496/650/22 за позовом Акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

03 лютого 2022 року Акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль звернулося до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 31.05.2019 року відповідач звернувся до банку і підписав заяву №CMDPI-455971 про акцепт Публічної пропозиції/Угода (далі Заява).

За умовами Заяви відповідач прийняв пропозицію банку про надання послуг у порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб у АТ Райффайзен Банк Аваль (далі Правила), що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua.

24.06.2019 року між банком та відповідачем було укладено заяву про надання кредиту Кредитна картка №010/0040/82/587447 (далі кредитний договір) відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти із поточним початковим лімітом кредитування 10000 грн. та максимальним лімітом кредитування 500000 грн. строком до 24.06.2023 року під 45% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісію згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором.

Однак відповідач, усупереч вимогам кредитного договору, взяті на себе зобов`язання не виконав, а саме: не здійснював щомісячного погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на 01.12.2021 року утворилася прострочена заборгованість зі сплати обов`язкового щомісячного внеску за кредитним договором у сумі 28316,92 грн.

Загалом станом на 01.12.2021 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком становила 93288,30 грн., яка складається із: заборгованості за дозволеним овердрафтом 79400 грн., заборгованість за недозволеним овердрафтом 13888,30 грн., в тому числі заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску 28316,92 грн.

Банком було надіслано на адресу відповідача вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, однак на момент подання позовної заяви, ОСОБА_1 не вчинив дій щодо добровільного виконання узятих на себе кредитних зобов`язань.

На підставі викладеного, банк просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, яка виникла за заявою про надання кредиту Кредитна карта №010/0040/82/587447 від 24.06.2019 року в сумі 93288,30 грн., яка складається із заборгованості за дозволеним овердрафтом 79400 грн.; за недозволеним овердрафтом 13888,30 грн, а також стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору у сумі 2481 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 02 грудня 2022 року позов Акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль заборгованість у сумі 93288,30 грн та судовий збір у розмірі 2481 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач у встановлений договором строк свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог банку. Також суд зазначив, що розрахунок заборгованості, наданий банком, є правильним і достовірним.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Дмітрієв Р.Б., який діє від імені ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга в частині порушення судом норм процесуального права мотивована тим, що на адресу відповідача не надходила копія позовної заяви та судові повістки, що позбавило його можливості прийняти участь у розгляді справи та реалізувати право на подачу відзиву на позовну заяву. Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Наголошує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від отримання поштової кореспонденції, повідомлень про необхідність забрати у відділенні АТ Укрпошта, рекомендованого листа з судовим повідомленням також не отримував, у зв`язку з чим йому не було відомо про слухання справи та необхідність явки до суду.

Щодо порушення судом норм матеріального права зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги та не надавав належної правової оцінки тій обставині, що у наявній в матеріалах справи анкеті-заяві від 24.06.2019 року, яка підписана відповідачем відсутні будь-які застереження про ознайомлення і згоду відповідача з умовами та правилами банку і тарифами, в редакції, яка надана до суду, а також підтвердження отримання відповідачем повної інформації про умови кредитування, зобов`язання ознайомлюватися зі змінами до таких умов та правил.

Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з тарифів та витяг з умов та правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та комісії за обслуговування, страховки і саме у зазначеному у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Посилаючись на постанову Верховного Суду України у постанові від 11.03.2015 року та постанову Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року зазначає, що роздруківка із сайту позивача та інформація на сайті позивача, не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

На думку апелянта, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, банком дотримано вимоги, передбачені ч.2 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Наголошує, що банком не доведено належними, допустимими та достатніми доказами у розумінні ст. 77,78,80 ЦПК України, наявності у відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 93288,30 грн.

Позиція позивача на стадії апеляційного перегляду справи.

На зазначену апеляційну скаргу, представник АТ Райффайзен Банк Аваль Лозіна О.Ю. подала відзив, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, що підписавши заяву-договір про відкриття карткового рахунку та надання кредиту Кредитна карта №010/0040/82/587447 від 24.06.2019 року та заяву про акцепт публічної пропозиції/угоди №CMDPI-455971 від 31.05.2019 року, відповідач ознайомився із умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі положеннями, що регламентують умови відкриття та обслуговування карткових рахунків, а також надання банком кредитів. Відтак, вважає недоречним посилання представника відповідача на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17, оскільки банком надано докази, що відповідача було ознайомлено саме із зазначеними умовами та правилами надання банківських послуг. Стверджує, що банком належним чином виконані умови ЗУ Про захист прав споживачів та ЗУ Про споживче кредитування, а відповідачем не доведено, яким саме чином кредитор порушив вимоги статті 11 ЗУ №1023-XII.

Апеляційний розгляд.

Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 частини 6 статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними є справи у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Приписами п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України регламентовано, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 березня 2023 року, з огляду на положення ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд даної справи призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, з огляду на те, що позовні вимоги мають виключно майновий характер, та справа є малозначною в силу вимог закону, оскільки ціна позову 93228,3 грн. не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подачі позову (248100,00 грн).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Обставини справи.

З матеріалів справи убачається, що 31.05.2019 року ОСОБА_1 підписав заяву №CMDPI-455971 про акцепт Публічної пропозиції/Угода, за умовами якої відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ Райффайзен Банк Аваль про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ Райффайзен Банк Аваль, що оприлюднені на сайті Банку www.aval.ua, та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами. Також безумовно визнає, що публічна пропозиція, ця заява про акцепт, правила, тарифи, заяви разом із всіма змінами, додатками та додатковими договорами/угодами до них в сукупності є Договором банківського обслуговування, складають його зміст, мають обов`язкову силу та застосовуються до відносин сторін так само, якби їх було викладено безпосередньо в тексті цього документу. Договір банківського обслуговування є укладеним з дати підписання ним цієї заяви про акцепт. Всі терміни в цій Заяві про акцепт вживаються в значеннях, що наведені в Правилах, а якщо вони правилами не визначені, то вони вживаються у розумінні відповідно до законодавства України або звичаїв ділового обороту (а.с. 22).

24.06.2019 року ОСОБА_1 підписав заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту Кредитна картка №010/0040/82/587447 (далі кредитний договір), згідно змісту якої, банк відкрив позичальнику картковий рахунок № НОМЕР_1 в гривні.

Відповідно до п.1.2 кредитного договору, на умовах заяви, з дати встановлення (зміни) поточного ліміту клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності коштів) на картковому рахунку надати клієнту в межах поточного ліміту кошти (кредит), а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на кредитну картку одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за кредитною карткою або шляхом договірного списання банком коштів кредиту з кредитної картки у випадках, визначених договором.

Максимальний ліміт кредиту складає п`ятсот тисяч, в межах якого встановлюється поточний ліміт кредиту (п.1.3).

Розмір поточного ліміту на день підписання заяви становить 0 гривень та може бути змінений в порядку та на умовах, передбачених п.2.1 заяви. (п.1.4)

Розмір поточного ліміту на дату початку кредитування 10000 грн. (п.1.4.1).

Строк кредиту сукупність періодів, протягом яких банк визначає поточний ліміт відповідно до пункту 2 заяви. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (дати початку кредитування). Продовження строку кредитування є можливим згідно підпункту 2.3.4 пункту 2.3, ст. 2 розділу 6 правил. (п.1.5).

Проценти за користування кредитом, в тому числі за користування недозволеним овердрафтом процентна ставка фіксована 45% річних. (п.1.6).

З підписаного відповідачем додатку 1 до заяви №010/0040/82/587447 від 24.06.2019 року вбачається, що сума поточного ліміту визначена на рівні

10000 грн, процентна ставка - 45%, дата щомісячного платежу -до 20 числа, розмір щомісячного платежу (від суми заборгованості) - 5%, сума щомісячного платежу - 1267,19 грн, у тому числі погашення суми кредиту - 500 грн., проценти за користування кредитом 382,19 грн., комісія за зняття готівки 315 грн., розмір страхового платежу (від суми заборгованості на початок місяця) - 0,7% (мін. 15 грн.), неустойка (від суми простроченого щомісячного платежу) - 1% (мін. 50 грн.), реальна річна процентна ставка - 45,07%, загальна вартість кредиту - 28315 грн.

Значення загальна вартість кредиту та реальна річна процентна ставка розраховані з урахуванням зняття повної суми поточного ліміту кредиту в банкоматі банку та користування коштами поза межами пільгового періоду (а.с. 11).

Цього ж дня, тобто 24.06.2019 року, ОСОБА_1 отримав особисто під підпис платіжну картку НОМЕР_2 , що підтверджується розпискою про отримання картки (а.с. 23).

Також 24.06.2019 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування Кредитна картка, який містить аналогічну інформацію щодо істотних умов кредиту тій, що викладена у додатку 1 до заяви №010/0040/82/587447 від 24.06.2019 року (а.с. 24).

До позовної заяви, банком долучено виписку по рахунку № НОМЕР_3 , клієнта ОСОБА_2 , згідно якої кредит визначений на рівні 79400 грн., поточний баланс станом на 17.12.2021 року: - 93288,30 грн., заблокована сума: - 79400 грн, доступний залишок: - 93288, 30 грн. (а.с. 12-21).

Також банком надано суду розрахунок заборгованості по картковому кредиту позичальника ОСОБА_1 за номером договору №010/0040/82/587447 від 24.06.2019 року, де зазначено: сума кредитного ліміту (ліміт кредитної лінії/овердрафт) 79400 грн, номер карткового рахунку НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), дата закінчення угоди 24.06.2023 року, відсоткова ставка 45%, штраф/пеня за прострочення платежу 1% (мін. 50 грн.), одержання готівки у банкоматах та відділеннях Райффайзен Банк Аваль 3%+ 15 грн., одержання готівки в мережі інших банків на території України 3%+ 15 грн., одержання готівки в мережі інших банків за межами України 3%+ 15 грн. (а.с. 6-10).

Як вбачається із виписки по картковому рахунку та розрахунку заборгованості відповідач ОСОБА_1 з 26.09.2019 року почав витрачати кредитні кошти зі збільшеним лімітом, а саме 79400,00 грн та виконуючи свій обов`язок погашав кредитну заборгованість, яку повернув 16.03.2020 року. В період часу з 16.03.2020 року по 13.04.2020 рік відповідач користувався особистими коштами.

Надалі з 15.04.2020 року по 01.07.2020 рік почав знову використовувати кредитний ліміт та погасив витрачені кошти за цей період. Потім з 11.07.2020 року знову користується кредитним лімітом частково здійснюючи погашення заборгованості, останній платіж на погашення заборгованості здійснив 03.06.2021 року в сумі 3847 грн 19 коп.

06 грудня 2021 року банком надіслано відповідачу вимогу про сплату простроченої заборгованості в сумі 42205,22 грн (а.с. 25).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 10 травня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін по справі за позовом АТ Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 07.07.2022 року о 09.00 год. Постановлено копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі направити позивачу, відповідачу разом з копією позовної заяви та документів, долучених до неї (а.с. 72).

Згідно супровідного листа, судом було направлено на адресу ОСОБА_1 , ухвалу суду від 10.05.2022 року, а також копію позовної заяви, у загальній кількості на 53 арк. (а.с. 74). Зазначена судова кореспонденція була вручена особисто ОСОБА_1 , що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 94).

Згідно довідок секретаря судового засідання, 07.07.2022 року у зв`язку з неявкою сторін, слухання справи відкладено на 10.10.2022 року о 10.00 год., з цих самих підстав слухання справи відкладено на 02.12.2022 року о 09.15 год. (а.с. 95,110).

На зазначену дату судового засідання 02.12.2022 року о 09.15 год. (день ухвалення рішення місцевим судом), суд здійснював повідомлення ОСОБА_1 , шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сторінці місцевого суду про виклик відповідача у судове засідання, а також шляхом надіслання смс-повідомлення (а.с. 112,113).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права.

За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване рішення суду у повній мірі вказаним вимогам не відповідає.

У відповідності до ч.1,6 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно із п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Апеляційним судом установлено, що у матеріалах справи відсутні відомості про направлення відповідачу ОСОБА_1 та отримання ним судової повістки про виклик у судове засідання на 02.12.2022 року, в якому судом ухвалено оскаржуване рішення, а тому у такому разі, суд мав керуватися положеннями ст. 223 ЦПК України.

Довідка про доставку відповідачу смс-повідомлення на номер мобільного телефону, за умови відсутності написаної відповідачем заяви про сповіщення у вказаний спосіб, та публікація оголошення на веб-сторінці суду, за умови наявності інформації щодо відомого місця проживання відповідача, не є належним повідомленням ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи, як то регламентовано ст. 128 ЦПК України.

За вказаних обставин, зазначена обставина у вигляді відсутні відомостей щодо належного сповіщення відповідача про дату, час і місце судового засідання, мала слугувати перешкодою в ухваленні судом рішення.

Однак, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та ухвалив оскаржуване рішення за відсутності відповідача, щодо якого у суду не було інформації про його належне повідомлення у розумінні ст.128 ЦПК України, на чому слушно наголошує скаржник.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що відповідач не отримував копію позовної заяви, що завадило йому реалізувати право на подачу відзиву, оскільки матеріали справи містять повідомлення про вручення ОСОБА_1 рекомендованого поштового відправлення, яке містило судову кореспонденцію, серед якої, окрім ухвали про відкриття провадження, була також і копія позовної заяви. А тому, відповідач був обізнаний про наявність судової справи у провадженні місцевого суду, та йому було достеменно відомо зміст позовної заяви, а відтак ОСОБА_1 було забезпечено можливість скористатися правом висловити заперечення проти позовних вимог банку, однак він на власний розсуд нівелював можливість реалізація такого права.

У відповідності до приписів п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, враховуючи, що скаржник (відповідач) обгрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення у справі.

У відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представником відповідача не оспорюється факт підписання особисто відповідачем ОСОБА_1 31.05.2019 року заяви №CMDPI-45597 та 24.06.2019 року заяви про відкриття карткового рахунку та надання кредиту Кредитна картка №010/0040/82/587447 та додатку 1 до неї. Факт отримання відповідачем кредитної карти, її використання адвокат також не заперечує. Відомості, викладені у виписці по картковому рахунку ОСОБА_1 , його представник під сумнів не ставить, як і не оспорює розміру заборгованості, окреслений у розрахунку заборгованості з підстав його неправильності обрахування.

Доводи апеляційної скарги обумовлені тим, що до відома відповідача у момент підписання кредитного договору, банком не були доведені усі істотні умови правочину, а також тим, що банком не доведено загальний обсяг заборгованості відповідача перед банком, належними та допустимими доказами.

Ухвалюючи нове рішення у справі, перевіряючи доводи позивача на предмет їх обґрунтованості, зважаючи на правову позицію відповідача, апеляційний суд враховує наступне.

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2019 року сторони уклали кредитний договір, шляхом підписання заяви про надання кредиту Кредитна картка №010/0040/82/587447. У підписаній відповідачем заяві та додатку 1 до неї, сторони погодили істотні умови кредитування, а саме процентну ставку 45,0%, дату щомісячного платежу до 20 числа, розмір щомісячного плажету від суми заборгованості 5%, суму щомісячного платежу 1267,19 грн., у тому числі погашення суми кредиту 500 грн., процентів за користування кредитом 382,19 грн., а також щодо комісії за зняття готівки, розмір страхового платежу, неустойки, реальної річної процентної ставки, загальної вартості кредиту.

У заяві про надання кредиту також зазначено, що клієнт підтверджує, що він ознайомлений з чинною редакцією правил. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини сторін за цією заявою поширюються положення договору, правил, в тому числі розділів 2,6 правил. Клієнт зобов`язується дотримуватися умов договору, правил, зокрема тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування карткових рахунків, а також надання банком кредитів. Підписанням цієї заяви, клієнт підтверджує, що до відносин сторін за цією заявою застосовуються всі положення договору, в тому числі розділів 2,6 правил так само, як би текст правил був би власноруч підписаний клієнтом.

Згідно ч.1 ст.1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунку), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.2 ст.1069 ЦК України).

Приписами ч.1 ст. 1054 ЦК України регламентовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язуватися повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦК України).

Стаття 76 ЦПК України визнає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, на підставі укладеного між сторонами письмового договору, у них відповідно до ст.11 ЦК України виникли права та обов`язки, які витікають із договору споживчого кредиту.

Твердження представника відповідача про те, що банком на момент підписання кредитного договору не було повідомлено позичальника про умови кредитування та не узгоджено їх з відповідачем, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір, та додаток до нього, які містили усі істотні умови цього правочину, були підписані особисто ОСОБА_1 , що не заперечується адвокатом, а відтак відповідачу було достеменно відомо про зміст кредитного договору та усі його суттєві умови.

Аргументи апелянта про те, що банком не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявність у відповідача заборгованості у розмірі 93288,30 грн, на думку апеляційного суду є безпідставними, оскільки як свідчать матеріали справи, на підтвердження наявності у ОСОБА_1 заборгованості, банком, окрім розрахунку заборгованості, долучено виписку по картковому рахунку відповідача.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписка з карткового рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним, допустимим та достатнім доказом підтвердження заборгованості відповідача за кредитом.

Із виписки руху коштів за картковим рахунком, яка наявна в матеріалах справи та є первинним документом, а також із наданого розрахунку заборгованості за укладеним із відповідачем 24.06.2019 року договором слідує, що ОСОБА_1 отримав та використовував кредитні кошти, здійснював відповідні фінансові операції, зокрема розраховувався у магазинах, знімав кошти у банкоматах, разом із тим частково виконував обов`язок щодо повернення кредитних коштів і сплати процентів за користування ними.

Характер платежів здійснюваних відповідачем дає підстави дійти висновку, що відповідач був достеменно обізнаний із істотними умовами договору, оскільки регулярність та обсяг коштів, сплачених ним на погашення заборгованості, переконливо указують на те, що ОСОБА_1 діяв саме на виконання тих кредитних умов, що були зафіксовані у кредитному договорі від 24.06.2019 року, та які прийняті ним.

Однак, у подальшому, як свідчать матеріали справи, відповідач перестав здійснювати платежі у обсязі, необхідному для повного погашення заборгованості, що надало право позивачеві вимагати повернення всієї заборгованості за кредитом відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, який відповідачем не оспорюється, станом на 01.12.2021 року, ОСОБА_1 має заборгованість перед АТ Райффайзен Банк Аваль у розмірі 93288,30 грн, яка складається із: заборгованості за дозволеним овердрафтом 79400 грн., заборгованість за недозволеним овердрафтом 13888,30 грн., в тому числі заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску 28316,92 грн.

З огляду на те, що окреслені позивачем обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, підтверджені належними і достатніми доказами, та відповідачем не спростовані, колегія суддів за результатами апеляційного розгляду справи приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення нового судового рішення про задоволення позову з підстав, викладених вище.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що наявний у матеріалах паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем не є підставою для задоволення позову, а тому не приймається до уваги, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, про що зроблено висновок у постанові від 23.05.2022 року у справі №393/126/20 Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Правові висновки, висвітлені у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року, на які посилається представник відповідача в апеляційній скарзі, зроблені судами за інших (відмінних) обставин, які не є подібними з обставинами справи, що переглядається в апеляційному порядку, що з огляду на приписи ч.4 ст. 263 ЦПК України перешкоджає їх врахуванню під час вирішення спору у цій конкретній справі.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.13 ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що за результатами перегляду справи, апеляційним судом ухвалено рішення про задоволення позову, відтак з відповідача на користь АТ «Універсал банк» належить стягнути 2481 суму судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Оскільки апеляційний суд ухвалює нове рішення лише з підстав порушення процесуального права, розподіл судових витрат, витрачених на стадії апеляційного перегляду справи, апеляційний суд не здійснює.

Керуючись ст. 367,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Дмітрієва Руслана Борисовича, який діє від імені ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02 грудня 2022 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль () заборгованість за кредитом в сумі 93288,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль () судовий збір, сплачений за подання позову в сумі 2481 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: Л.П. Воронцова

І.В. Склярська