Рішення

Іменем України

09 березня 2023 року місто Чернігів

Справа №751/3062/19

Провадження №2/751/190/23

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Дасюк Н. В., Коробович А.Ю., Пилипович А.Я.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представники позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представник відповідачів ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пожежі,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом, який у подальшому зменшила (т1 а.с.2-4, т.2 а.с.94-95, 193) про стягнення в солідарному порядку 48 354 грн у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 40 000 грн моральної (немайнової) шкоди, яка заподіяна внаслідок пожежі.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 . Власник суміжної квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , без її дозволу, як співвласника будинку, знехтував всіма правилами пожежної безпеки, збудував камін впритул до суміжної стіни та змонтував димові труби, що перетинають дахове перекриття її квартири, впритул до дерев`яних балок. 20 березня 2019 року в квартирі АДРЕСА_3 , сталась пожежа. Внаслідок цієї пожежі постраждала квартира позивача, розмір матеріальної шкоди якої остання оцінює в 48 354 грн. У рахунок відшкодування моральної шкоди позивач просив стягнути 40 000 гривень, посилаючись на те, що було порушено звичний ритм життя, довелось прикладати багато додаткових зусиль для його організації.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 15.05.2019 відкрито провадження по вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.08.2019 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_3 .

У встановлений строк відповідачі подали відзив (т.1 а.с.102-105), заперечення (а.с.141-142) та доповнення до заперечень (а.с.145) відповідно яких вважають, що позовні вимоги безпідставні, а тому не підлягають задоволенню. Зазначає, що з 2005 року разом з ОСОБА_3 є співвласниками 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_4 . З 2011 року у вказаному будинку в квартирі АДРЕСА_5 почала проживати ОСОБА_1 . Починаючи з 2015 року позивачка, без дозволу виконавчого комітету Чернігівської міської ради, розпочала реконструкцію квартири з надбудовою другого поверху мансарди. Вважає, що побудова другого (мансардного) поверху над квартирою позивачки збудована таким чином, що частина даху належної йому частини будинку самовільно зайнята позивачкою. Дах зі сторони його частини будинку збудований в порушення чинних будівельних норм України, що стало однією із причин виникнення пожару, що стався 20 березня 2019 року. Зазначив, що камін-піч був побудований в 2015 році, де раніше знаходилась опалювальна піч. Саме в цей період виконувались роботи по влаштуванню цегляної стіни між квартирою позивачки і належною йому частиною будинку з влаштуванням димової та вентиляційних труб. Не заслуговують на увагу доводи позивачки, що вона не надавала йому згоди на будівництво каміна-печі. Отже, позивачкою всупереч вимог закону, без реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, будівельного паспорту та декларації про готовність до експлуатації об`єкта будівництва, була здійснена реконструкція квартири, що у відповідності до ч.7 ст. 34 Закону є самочинним будівництвом. Також вказав, що технічний висновок №14/26.03.2019 щодо ймовірної причини виникнення пожежі 20.03.2019, не є належним доказом у справі, оскільки 20.03.2019 такий факт не встановлювався, а згідно акту пожежі від 20.03.2019, пожежею пошкоджено облицювання стін та стелі в кімнаті на 2-му поверсі, покрівля на площі 5 кв.м. Крім того, викликає сумнів щодо висновку експертного дослідження від 27.03.2019 № 1, оскільки на аркуші 6 висновку зазначено, що вбачаються кольори «мінливості» на лівій димовій трубі, що виходить з квартири АДРЕСА_3 . Але ж ця труба не димова, а вентиляційна. Із зображення 12 вказаного висновку, вбачається, що корозія димохідної труби значно менше, ніж труби вентиляційної, що вказує на те, що димова труба не могла бути причиною займання (пожежі). Залишки згорання деревини (обв`язочної балки по цегельній кладці біля вказаної труби) у декілька разів більше вентиляційної труби, а не димової, що вказує на те, що першопричиною виникнення пожежі була не димова труба. Не заслуговують на увагу надані позивачем докази про використані будівельні матеріали при реконструкції квартири, адже товарні чеки та замовлення на доставку оформлені не на позивачку. Щодо відшкодування моральної шкоди зазначив, що у вказаній квартирі ОСОБА_1 ніколи не проживала.

Позивач подала відповідь на відзив (т.1 а.с.132), де вказала, що питання законності чи незаконності реєстрації за нею права власності на квартиру не є предметом позову і не впливає на розмір спричиненої матеріальної та моральної шкоди. Твердження відповідача про те, що нею було зведено стіну мансардного поверху з врізкою до димової та вентиляційних труб, які вже були зведені, спростовується фотокартками, які долучені до позовної заяви. З вказаних фотокарток вбачається, що під час реконструкції мансардного поверху вказаних труб ще не було. Труби з`явились вже після завершення ремонтних робіт. Також, безпідставність висновків відповідача про її вину у виникненні пожежі, спростовується технічним висновком №14/26.03.2019 та висновком експертного дослідження від 27.03.2019 №1 (Пт). Вказані висновки підготовлені двома різними установами, проте експерти даних установ дійшли до подібних висновків про те, що причиною пожежі є порушення правил монтажу нагрівальних печей та димарів. Крім того, зазначила, що безпосереднім покупцем будівельних матеріалів був ОСОБА_7 , який придбавав їх за її гроші з метою проведення ремонтних робіт в квартирі. Зрештою безпідставним є твердження відповідача про недоведеність спричинення моральної шкоди. Адже, уклавши шлюб з ОСОБА_8 , вона створила власну сім`ю і мала намір проживати окремо. Саме тому вони і розпочали ремонтні роботи у належній їй квартирі по АДРЕСА_4 . У листопаді 2017 року вона народила дитину, що ще більше підштовхнуло її та чоловіка до вкладення всіх зусиль та коштів у якнайшвидше завершення ремонту. І ось коли ремонт був майже завершений, сталася пожежа. Отже все це спричинило їй постійні хвилювання, безсоння та повний відчай.

Ухвалою суду від 20.09.2019 провадження по даній цивільній справі було зупинено на час проведення судової будівельно-технічної експертизи, яке поновлено 13 квітня 2020.

У подальшому ухвалою суду від 15.10.2020 провадження у справі зупинялося для проведення судової пожежно - технічної експертизи, та було поновлено 26.09.2022.

Ухвалою суду від 09.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, з підстав, зазначених у позові, відповіді на відзив.

Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві, запереченнях та письмових поясненнях(а.с.169-171). Доповнила, що будівництво надбудови (мансардного поверху) квартири АДРЕСА_5 виконувалось при існуванні вже влаштованих металевих трубах (вентиляційної та димової). Будівництво надбудови (мансардного поверху) виконані з не дотриманням вимог ДБН 6.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування». Отже позивач, як власник майна, зобов`язана була вживати всіх необхідних та обачливих заходів, щоб не створити об`єктивної загрози для оточуючих та не створити ризик пошкодження свого та їх майна, не допустити можливості настання негативних наслідків для оточуючих користування нею своєю власністю.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.5, 109). Вказана квартира має 98,3 м2 загальної площі, складається з першого поверху, на якому розташовані 3 кімнати, та мансарди (т.1 а.с.110-112, 133-135).

Відповідачам належить по 1/8 частки будинку АДРЕСА_4 , яку придбано 28.12.2005 в ОСОБА_9 згідно договору купівлі-продажу. Право власності зареєстроване Чернігівським МБТІ 23.06.2006 (т.1 а.с.70, 106-107, 108).

26.06.2017 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали нотаріально посвідчену згоду на прибудову мансарди над вищевказаною квартирою позивача (т.1 а.с.6).

Водночас відповідачі звертались із заявою про проведення перевірки щодо законності реконструкції частини житлового будинку АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_1 (т.1 а.с.117), та отримали 31.10.2018 відповідь Управління державного архітектурного-будівельного контролю Чернігівської міської ради про відсутність геометричних змін на даному об`єкті (т.1 а.с.118).

20 березня 2019 року близько 18 год 50 хв сталась пожежа в будинку АДРЕСА_4 , про що складено акт, відповідно до якого пожежею пошкоджено кв.2 покрівлю на площі 2 кв.м; кв.1 ( ОСОБА_1 ) облицювання стін та стелі на 2 поверсі, покрівлі на площі 5 кв.м(т.1 а.с.114).

У цей день спостерігалась погода без опадів, вітер переважав північно-західного напрямку, максимально швидкість його посилювалась до 10 м/с, температура повітря вдень підвищувалась до 9,6 градусів, вночі знижувалась до 0,2 градусів тепла (т.1 а.с.119).

Згідно технічного висновку №14/26.03.2013 щодо ймовірної причини виникнення пожежі від 20.03.2019, виконаного інженером дослідно-випробувальної лабораторії АРЗ СП У ДСНС України у Чернігівській області, детальним оглядом було встановлено осередок пожежі на даху житлового будинку біля металевої труби димаря кв. АДРЕСА_2 та два місця займання дерев`яного риштування кв. АДРЕСА_5 , що підтверджують осередкові ознаки направленість горіння та кольори мінливості навколо металевої труби димаря. Ймовірною причиною виникнення пожежі в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 , стало порушення правил монтажу нагрівальних печей та димарів (т.1 а.с.8-13).

Відповідно до листа Управління ДСНС у Чернігівській області від 13.10.2022 технічний висновок №14/26.03.2013 за результатами огляду та дослідження місця пожежі встановлює лише ймовірну причину пожежі (т.2 а.с.234-235).

Листом начальника відділу ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 17.04.2019 та висновком про результати перевірки від 13.04.2019 позивача повідомлено про відсутність ознак кримінального правопорушення за фактом пожежі (т.1 а.с.28-29, 30-31).

З висновку експертного дослідження Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №1 (Пт) від 27.03.2019, виконаного за замовленням позивача, вбачається, що осередок пожежі (місце першопочаткового виникнення горіння) на даху квартири АДРЕСА_1 знаходиться у місці проходження димових труб з квартири АДРЕСА_2 через конструкції дахового перекриття над квартирою АДРЕСА_5 . Причиною пожежі стало займання горючих конструкцій дахового перекриття над квартирою АДРЕСА_1 (дерев`яних балок, дерев`яної обрешітки, утеплюючих та ізоляційних матеріалів) від більш розігрітого або розжареного предмета, а саме димової труби з квартири АДРЕСА_3 , внаслідок порушення абзаців 9 та 11 підпункту 2.13 пункту 2 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 №1417, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за №252/26697, та підпунктів 6.8.12 і 6.8.18 пункту 6.8. ДБН В.2.5-67:2013 Опалення, вентиляція та кондиціонування під час її монтажу (т.1 а.с.15-26).

18 серпня 2022 року експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Кучинським В. складено висновок №4037/21-46 за результатами проведення судової пожежно-технічної експертизи, де встановлено, що осередок пожежі (місце виникнення початкового горіння), яка сталася 20.03.2019 за адресою: АДРЕСА_4 , був у місці прилягання горючих дерев`яних елементів конструкції перекриття будинку (мауерлату та обрешітки) до труби димовідведення опалювальної печі. Безпосередньою причиною виникнення пожежі стало теплове самозаймання дерев`яних елементів конструкції перекриття будинку внаслідок термічної дії поверхні розігрітої (розжареної) труби димовідведення. Обставини пожежі, які зумовили її наслідки, полягали у тому, що після здійснення реконструкції квартири АДРЕСА_5 конструкція даху зведена таким чином, що дерев`яні конструктивні елементи мансардного поверху (мауерлат та обрешітка) розташовані впритул до вже існуючої встановленої металевої труби димовідведення опалювальної печі. Теплове самозаймання у місці формування осередку пожежі виникло від розігрітої (розжареної) поверхні металевої труби димовідведення опалювальної печі (т.3 а.с.115-125).

За клопотанням представника позивача, в судове засідання, для допиту, був викликаний експерт ОСОБА_10 , який 05.12.2022 пояснив, що сліди термічного впливу на ізоляцію електропроводки там є, але він не вважає, що пожежа могла статися від аварійного стану електропроводки, тому що інших даних немає, є тільки сліди термічного впливу на ізоляцію електропроводки. Вказав, що під час дослідження використовував методику з теоретичних та практичних основ проведення судових пожежно-технічних експертиз (код 10.8.35). Він досліджував два напрямки. Аварійний стан електромережі не підтверджується. При проведенні експертизи проаналізовано попередні висновки експертиз, проведено порівняння із методичними матеріалами та зроблено власний висновок. Вважає, що його експертиза має самостійний характер. Результати висновку НДКЦ його цікавили, як експерта, і вивчивши його та вивчивши нормативні матеріали, він не бачить різниці між тим висновком та своїм. Також надані фотоматеріали співпадають з тими висновками. Крім того, зазначив, що досліджував ті фотоматеріали, які були надані на його вимогу, судом. Вказав, що є правила протипожежної небезпеки, де чітко вказано, що димовий канал не має бути металевим. На малюнку є дві труби: одна димохід, інша -вентиляційна. Та труба, яка є димоходом, легко визначається за зовнішнім виглядом. Якщо на ній є кольори мінливості - вона є димоходом. В третьому питанні він мав на увазі недотримання відстані між металевою частиною та дерев`яною конструкцією, що є порушенням норм пожежної безпеки. Теплоізоляційний матеріал наявний по всій трубі, але у висновку він вказав, що теплоізоляційний матеріал на трубах частково знятий. За зовнішніми ознаками труби не відповідають нормам ДБН і попередній експерт не міг стверджувати з якого матеріали вони виготовлені. Із наданих додаткових матеріалів не було інформації із чого зроблені труби та якого вони виробництва. Головною причиною пожежі є висока температура, яка діяла на дерев`яну конструкцію. Вона утворилась від металевої труби. Джерело запалювання це труба, яка виділяє теплову енергію. Для того, щоб був дотриманий норматив, необхідно, щоб труба або дерев`яна конструкція будувались на відстані не менше ніж 0,32 м від стіни. Більш розжарена труба буде знизу. Огляд об`єкту дослідження не був проведений, оскільки на його клопотання про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи, дозволу не надійшло, а тому експертизу було проведено на підставі наданих матеріалів. Крім того, він вважав, що у матеріалах справи достатньо матеріалів для належного проведення експертизи без огляду предмету дослідження. По п`ятому питанню не надав відповіді тому, що не проводився огляд об`єкту дослідження, також пройшов значний період часу з моменту пожежі, а тому погодні умови могли вплинути на об`єкт дослідження.

Відповідно до висновку експерта Солдатової В.С. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 16.09.2019 №28-19, реконструкція, яка здійснена ОСОБА_1 , в тому числі: будівництво надбудови над квартирою АДРЕСА_1 здійснена з порушенням вимог ДБН, а саме: крокви та маурлат зведеного даху виконані з деревини, яка є горючим матеріалом, та розташовані майже в притул до існуючої вентиляційної та димохідної труби, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_11 , що суперечить вимогам ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування» п. 6.8.17, п. 6.8.18 (додаток У), в яких зазначено, що відступ від конструкції будівлі до димової труби слід виконувати в межах від 32 см до 50 см. Зовнішня лінія периметру надбудови (мансардного поверху) квартири АДРЕСА_5 накладається на ділянку цегляної стіни власників 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_11 в розмірі 0,065 м. Опалювальна піч в 1/4 частині будинку АДРЕСА_4 , станом на час придбання 28.12.2005 цієї частини будинку, влаштована в кухні 2-1 площею 12,5 кв.м та станом на час проведення експертизи опалювальна піч влаштована в приміщенні 2-1 площею 11,2 кв.м. Місце розтушування опалювальної печі та системи димовідводу в 1/4 частині будинку АДРЕСА_4 порівняно з місцем її розташування, станом на 28.12.2005 до часу проведення експертизи, не змінено. Будівництво надбудови (мансардного поверху) квартири АДРЕСА_5 виконувалось при існуванні вже влаштованих металевих трубах (вентиляційної та димової) з 1/4 частини житлового будинку, яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_11 (т.1 а.с.172-221).

Відповідно висновку експерта ОСОБА_12 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №03-16/19 від 11.11.2019 та висновку експерта Тарасовської В.В. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №03-02/21від 27.04.2021, фактично відстань від димової труби до стіни з газоблоку та цегли квартири АДРЕСА_5 становить біля 1,0 см. В місці перетину даху з металопрофілю відстань від неізольованої димової труби до горючого дерев`яного мауерлату надбудови квартири АДРЕСА_5 становить біля 9,0 см. Тобто, згідно вимог ДБН відстань від димової труби до стіни з газоблоку та цегли надбудови кв. АДРЕСА_5 повинна становити від 20 до 38 см. В місці перетину даху з металопрофілю відстань від ізольованої димової труби до горючого дерев`яного мауерлату надбудови кв. АДРЕСА_5 повинна складати 13 см. Таким чином, фактично виконані будівельні роботи по реконструкції квартири АДРЕСА_1 , в т.ч. роботи по зведенню мансардного поверху цієї квартири, що належить ОСОБА_1 , не відповідають вимогам Додатоку У та п. 6.8.21 ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування» в частині дотримання нормованих відстаней від димового каналу до стіни та від димового каналу до елементу кроквяної системи даху - дерев`яного мауерлату. Зовнішній контур стіни надбудови (мансардного поверху) квартири АДРЕСА_5 зміщений в сторону приміщень власників 1/4 частини будинку, а відповідно і існуючого димоходу від опалювальної печі власників 1/4 частини будинку, і накладається на ділянку цегляної стіни власника 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_4 на 12,5 - 6,0 = 6,5 см. Димова труба, яка належить співвласникам 1/4 частини житлового будинку по АДРЕСА_4 , не відповідає вимогам п.6.8.12 ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування» в частині застосування матеріалу з якого вона виготовлена (т.2 а.с.51-74, 135-179, т.3 а.с.147-225).

Експерт ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що в обсязі наданих документів була виявлена єдина невідповідність - це порушення норм ДБН. Вона виходила з того, що труби були збудовані раніше, ніж надбудова мансардного поверху. Вказала, що у кожної печі є димові канали. Дослідження в ретроспективі було виконано на підставі технічних паспортів та для того, щоб показати, що давно існувала ця піч і ці канали. Вона існувала з 2005 року. В іншому технічному паспорті її немає, тому що під час реконструкції вона була розібрана, а потім зібрана, але димові канали були непорушними. Вони виходять через перекриття житлового будинку з 1/4 частини, що належить ОСОБА_13 , вони виходять із покрівлі і не вбудовані у стіну. Вони врізані в стіну позивача. По нормам вони повинні виходити над рівнем конька даху хоч би на пів метру. Вони обкладені цеглою та газоблоками. Надбудова виконувалась уже при наявності труби, при виконанні надбудови потрібно було хоча б поставити азбоцементний лист для ізоляції. Відстань повинна вимірятися не від труби, а від ізоляції. А труба була втоплена в стіну, не було місця для ізоляції. Видно, що в цій стіні не робились отвори. Також зазначила, що труби зроблені з нержавійки, це не є двошарові труби заводського виготовлення.

За інформацією Управління державного архітектурного-будівельного контролю Чернігівської міської ради від 05.04.2019 відсутні відомості щодо повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об`єкта на об`єкт будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 (т.1 а.с.113).

Згідно з висновком експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №5032/5033/19-24 від 06.04.2020 розмір матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок пожежі, яка мала місце 20 березня 2019 року, заподіяних внаслідок пожежі квартирі АДРЕСА_1 становить 27 150,40 грн; вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, заподіяних внаслідок пожежі, що сталась 20.03.2019 за адресою: АДРЕСА_6 , становить 27 150,40 грн (т.2 а.с.9-23).

Експерт ОСОБА_14 в судовому засіданні 17.06.2020 пояснив, що розраховував розмір матеріальної шкоди на дату пожежі - 20.03.2019. Оскільки будівництво нове, індекс зміни вартості останній раз змінювався в 2012 році, тому коефіцієнт становить 1, як на 20.03.2019 так і на час огляду. При врахуванні вартості ремонтно-будівельних робіт він враховував різні види робіт (розбирання покрівлі та ін). Під час огляду, який проводився 28.01.2020 та 30.01.2020, встановлено, що згідно плану будинку (БТІ) другий поверх має розбіжності. Замість двох кімнат і коридору там маються три кімнати. Перегородки між ними - гіпсокартонні, і кімната, яка зазнала пошкоджень відрізняється від плану БТІ, вона має менші розміри. Під час розрахунку він не враховував демонтаж металоконструкції, тому що вони не були пошкоджені. Місцями було обуглення деревини, але своїх технічних властивостей вона не втратила. Зазначив, що доступу до всього пошкодження у нього не було, з чим і погодились сторони під час проведення огляду. Розібрали лише частину приміщення, про що і було зазначено у висновку. Маурлат був пошкоджений, але в будівельних матеріалах він його не зазначив. Будь-яких клопотань до суду про проведення додаткового огляду він не заявляв, але повідомляв сторін про необхідність надання повного доступу до приміщення.

З висновку експерта Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №43 від 12.06.2020 вбачається, що вартість матеріальної шкоди, заподіяної кв. АДРЕСА_1 пожежею, що сталась 20.03.2019, та подальшим її залиттям під час гасіння пожежі, станом на час проведення дослідження становить 48 354 гривень. Вартість відновлювального ремонту (з урахуванням вартості будівельних матеріалів), проведення якого необхідне в кв. АДРЕСА_1 для усунення ушкоджень, спричинених пожежею, що сталась 20.03.2019, та подальшим її залиттям під час гасіння пожежі, станом на час проведення дослідження становить 48 354 гривень (т.2 а.с.101-122).

Експерт ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що 03.06.2020 огляд об`єкта здійснювався за участю позивача ОСОБА_1 , оскільки у нього не було підстав для виклику Прядка. Матеріальна шкода повинна розраховуватися виходячи із фізичного зносу об`єкта. Фізичний знос визначив виходячи із візуального огляду, а тому прийняв його за «0». Вихідні дані це матеріали, з яких виконана будівля. Коефіцієнт фізичного зносу встановлював по конструкції, яка не постраждала. В технічній частині є порядок підрахунку обсягу робіт.

ОСОБА_1 надала копії товарних та фіскальних чеків, накладних щодо придбання товарів для будівництва (т.1 а.с.33-45), а також фотознімки реконструкції квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.46-48).

Крім того, фотознімки пошкоджень квартири від пожежі надані відповідачами (т.2 а.с.77-80), а також надані копії фотознімків з місця пожежі (т.2 а.с.237-238).

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що здійснював будівництво квартири АДРЕСА_1 . Вказав, що коли вони почали будувати перший поверх там нічого не було, вони почали класти піноблоки. В цей час прийшов сусід і попросив випиляти жолоба в піноблоках для його труб, які будуть виходити із погреба, але вони відмовились. Через день-два їх бригадир погодив умови та оплату за вказану роботу, і вони продовжили будівництво стіни і випилювали в тих місцях, які показав замовник, жолоба. Вони побудували коробку, а потім приїхали робітники, які зробили дах. На цьому етапі ніяких металевих труб не було. Через місяць вони побачили труби. Знову виник спір, хто буде робити отвори для цих труб, замовляти додатковий матеріал та хто буде платити за роботу. Там з`явилася ще одна труба, обмотана скловатою та ізоляцією, її вони побачили, коли були на даху. Також зазначив, що коли він приїхав за інструментом, то побачив, як сусід збирає трубу і сказав, що у майбутньому там буде будуватися камін. Вказав, чи є договір між бригадиром ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_17 він не знає. Він лише здійснював будівельні роботи та отримував кошти.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 ст.16 ЦК України.

Відповідно до частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України).

Тобто збитками є фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені особою, або які мають бути нею зроблені, та упущену вигоду. При цьому, вказані витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням порушеного права особи, а саме, без здійснення таких витрат є неможливим відновлення порушеного права особою.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відсутність хоча б одного з наведених складових елементів шкоди виключає склад цивільного правопорушення, і, як наслідок, настання юридичної відповідальності. Отже, наявність шкоди ще не породжує обов`язку її компенсації, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності.

Разом з тим, хоча обов`язок доведення відсутності вини лежить саме на відповідачеві, проте обов`язок доведення причинного наслідкового зв`язку між діянням відповідача та відповідними негативними наслідками, що настали саме в результаті такого діяння, лежить саме на позивачеві.

Частиною шостою статті 55 Кодексу цивільного захисту населення передбачено, що обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

У пункті 3.7.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України питань житлово-комунального господарства України від 17 травня 2005 року №76, забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи, а в жилих приміщеннях (квартирах) також і на їх власників, наймачів (орендарів). Взаємні зобов`язання власника будинку, власника, наймача (орендаря) жилого приміщення щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатися договором. Забезпечення пожежної безпеки в інших окремо розташованих на прибудинковій території спорудах і гаражах покладається на їх власників.

У той же час, відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України, власність зобов`язує.

За змістом вказаної частини статті Кодексу, як і будь-яка особа, що має цивільне право, власник при здійсненні свого права на річ має додержуватись моральних засад суспільства. У протилежному випадку суд може відмовити йому в захисті права власності (ч.3 ст.16 ЦК). Таким чином, законодавець надає перевагу над суб`єктивним правом не будь-яким моральним нормам, а лише тим, які є фундаментальними, тобто відносяться до категорії засад. Відтак вони входять до змісту принципу верховенства права.

Тобто, власник майна зобов`язаний усвідомлювати не лише право володіння майном, але й обов`язок щодо відповідності будівництва такого майна.

При цьому відповідно до постанови Верховного Суду від 24 червня 2019 року у справі № 902/435/18 саме власник несе повну відповідальність за дотримання правил пожежної безпеки.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 04 серпня 2020 року у справі №925/1478/16 протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Технічний висновок №14/26.03.2013 щодо ймовірної причини виникнення пожежі від 20.03.2019, не підтверджує наявність вини відповідачів у спричиненні шкоди, оскільки містить лише інформацію щодо факту пожежі, обсягу пошкоджень, а також щодо ймовірної її причини.

27.03.2019 судовим експертом Дрижак Я.І. складено висновок експертного дослідження від № 1 (Пт) щодо ймовірної причини виникнення пожежі 20.03.2019 в житловому будинку АДРЕСА_4 (т.1 а.с.15-26). При цьому у вказаному письмовому доказі не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Отже, зазначений висновок не може бути визнаний належним та допустимим доказом.

Показаннями свідка ОСОБА_16 та фотокартками, наданими позивачем, не встановлюються винні дії відповідачів, що могли стати причиною пожежі.

Разом з тим, висновком №4037/21-46 за результатами проведення судової пожежно-технічної експертизи від 18.08.2022 встановлено осередок пожежі (місце виникнення початкового горіння), який був у місці прилягання горючих дерев`яних елементів конструкції перекриття будинку (мауерлату та обрешітки) до труби димовідведення опалювальної печі, а також обставини пожежі, які зумовили її наслідки, які полягали у тому, що після здійснення реконструкції квартири АДРЕСА_5 конструкція даху зведена таким чином, що дерев`яні конструктивні елементи мансардного поверху (мауерлат та обрешітка) розташовані впритул до вже існуючої встановленої металевої труби димовідведення опалювальної печі.

У тому числі, висновками будівельно-технічних експертиз, які надані стороною відповідачів, підтверджено, що будівельні роботи по реконструкції квартири АДРЕСА_5 , в т.ч. роботи по зведенню мансардного поверху цієї квартири, що належить ОСОБА_1 , не відповідають вимогам Додатку У та п. 6.8.21 ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування» в частині дотримання нормованих відстаней від димового каналу до стіни та від димового каналу до елементу кроквяної системи даху - дерев`яного мауерлату. Труби, які знаходяться на даху 1/4 частини житлового будинку були зведені первинно, а надбудова мансардного поверху квартири АДРЕСА_5 вказаного житлового будинку, вторинно. Також встановлено порушення зі сторони відповідачів, а саме димова труба, не відповідає вимогам п.6.8.12 ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування» в частині застосування матеріалу з якого вона виготовлена.

Відтак, позивач також має нести відповідальність за пожежну безпеку на території її домоволодіння. В даному випадку протиправна поведінка сторін, яка полягає у бездіяльності, а саме в тому, що недотримання ними, як співвласниками будинку, правил пожежної безпеки призвело до виникнення пожежі і завдала майнової шкоди (збитків).

Отже, з наданих позивачем доказів не вбачається лише вини відповідачів та причинного наслідкового зв`язку між діяннями відповідачів та настанням шкоди, сторони у справі є співвласниками зазначеного будинку, тому забезпечення (дотримання) пожежної безпеки їх спільної часткової власності (житлового будинку) покладається законом на всіх співвласників, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди.

У зв`язку з недоведеністю факту завдання відповідачами шкоди позивачу, відсутні підстави для стягнення на її користь моральної шкоди, оскільки таке стягнення моральної шкоди на пряму залежить від наявності підстав для задоволення вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди.

З огляду на викладене, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України.

За правилами ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн, витрати, пов`язані з проведенням експертиз в сумі 13 644,80 грн (т.1 а.с.1, 27, 59, 68, т.2 а.с.214-216).

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються.

VІ. Скасування заходів забезпечення позову

Відповідно до п.8 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями ч.1, ч.9 ст.158 ЦПК України передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Під час розгляду справи ухвалою суду від 24 травня 2019 року було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/8 частину будинку АДРЕСА_4 та належить на праві власності ОСОБА_2 .

З огляду на відмову судом у задоволенні позову, суд вважає за доцільне скасувати застосовані заходи забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 22, 319, 1166, 1167 ЦК України

Вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пожежі відмовити повністю.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 травня 2019 року шляхом накладення арешту на 1/8 частину будинку АДРЕСА_4 та належить на праві власності ОСОБА_2 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 19.03.2023.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Суддя Н. В. Маслюк