справа № 462/98/23
УХВАЛА

16 березня 2023 року Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Тягло Л.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Львова заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бідула Г.Д. 15 березня 2023 року подала до суду заяву про відвід головуючої судді Мруць І.С., обґрунтовуючи її тим, що суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С. 02.03.2023 року винесла ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху у такий спосіб, що унеможливити її виконання позивачем у повному обсязі. Зазначає, що непогодження позивача з ухвалою суду про залишення позову без руху від 02.03.2023 року не може бути підставою для відводу, однак, поведінка судді під час розгляду питання про залишення позову без руху не лише створює сумніви в неупередженості, а чітко та очевидно свідчить про її необ`єктивність, яка буде перешкоджати всебічному та повному встановленню обставин, що мають значення для справи.

Вивчивши заяву про відвід судді , ухвалу судді від 02 березня 2023 року, якою позовну заяву залишено без руху та зазначено, які саме порушення вимог ст. 175 і 177 ЦПК України позивачу слід усунути та надано строк для усунення недоліків, суд прийшов до висновку, що така заява представника позивача ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 36 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 36 ЦПК України, згідно якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Статтею ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід, суд приходить до висновку, що висловлені доводи щодо відводу судді Мруць І.С. такі, що не ґрунтуються на вимогах ст.36 ЦПК України, заявником не надано належних та допустимих доказів наявності особистої заінтересованості, упередженості, необ`єктивності та небезсторонності судді.

При розгляді відводу суд враховує, що мотиви, викладені в заяві, фактично свідчать про незгоду позивача з вимогами норм ЦПК, що не може бути підставою для відводу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що підстави для задоволення заяви про відвід судді відсутні.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.М.Румілова