СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1894/23

пр. № 2-о/759/305/23

21 березня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гаєвської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу у окремому провадженні за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 ич, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі

у сучні 2023 р. заявник звернулася до суду із зазначеними вимогами, просить суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_2 та жінки ОСОБА_1 , які проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 11.10.2019.

Заяву обґрунтовано тим, що сторони, починаючи з 11.10.2019, перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, планували спільне майбутнє, проживали за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 був мобілізований та перебував на воєнній службі, виконуючи свій обов`язок з захисту держави під час повномасштабного вторгнення на державу Україна, 11.06.2022 був взятий у полон, про що заявницю як дружину було сповіщено 26.11.2022. Встановлення факту спільного проживання як чоловік та дружина необхідно для подальшого звернення із заявою до Координаційного штабу з питань поводження з військовополеними про визволення ОСОБА_2 , оскільки відповідно до Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, яку затверджено Наказом МО України №333 від 26.05.2014 листування та сповіщення про захоплення в полон, інші дії пов`язані з таким питанням, здійснюється сім`єю чи близькими родичами.

Заінтересовані особи своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористалися.

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду

згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у відповідності до п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 за № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) заяву передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження у справі (а.с. 145).

Ухвалою судді від 03.02.2023 відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання на 21.02.2023 о 11 год. 20 хв. (а.с. 148).

За клопотання заявниці ухвалою судді від 14.02.2023 залучено до справи заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 154).

21.03.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі і призначено справу до розгляду по суті (а.с. 193).

Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, шляхом проставлення підпису у судовій розписці. Відповідно до заяви заявник просила справу слухати без її участі, вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 176, 178).

Заінтересовані особи та представник у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Адвокату при ознайомленні з матеріалами справи 16.03.2023 також відповідно до розписки про дату та час наступного судового засідання. Відповідно до відомостей часу перевірки статусу відстеження вбачається, що усі заінтересовані особи отримали кореспонденцію від суду із повідомленням про час та місце наступного судового засідання (а.с. 163-166, 177 зв., 195, 196).

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю заінтересованих осіб, що є у справі.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.03.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 194).

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі рішення у відповідності до вимог п. 5 ст. 279 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІІІ. Фактичні обставини справи

судом встановлено, що сторони з 11.10.2019 після знайомства почали проживати разом, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах.

Заявницею надані в якості доказів фотографії якими зафіксовані спільні подорожі та відпочинок (а.с. 46-139).

Факт спільного проживання як чоловік та дружина підтверджується нотаріально посвідченими заявами друзів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 19, 20).

03.03.2022 заінтересовану особу ОСОБА_2 мобілізовано ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.06.2022 заявниця та мати ОСОБА_2 ходили до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області, де подано заяву про зникнення та надано зразки ДНК. За результатами звернення відомості внесені під номером 0000414 від 13.06.2022 (а.с. 21).

21.06.2022 Старшим слідчим СВ ВП №1 (м.

Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Шевченком В.О. було проведено допит (а.с. 23).

25.07.2022 проведено повторний допит, у ході допиту слідчому надано інформацію, що 25.07.2022 о 09 год. 59 хв. від особи на ім`я « ОСОБА_10 » з мобільного номеру заявника повідомлено про те, що ОСОБА_2 знаходиться у полоні ІНФОРМАЦІЯ_2 у державі агресора (а.с. 26).

21.11.2022 вона отримала пам`ятку про процесуальні права потерпілого ОСОБА_1 (а.с. 30).

19.10.2022 її, як цивільну дружину ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про те, що солдат ОСОБА_2 рахується безвісті зниклим (а.с. 39-42).

08.02.2023 Службою Безпеки України на адресу заявника як цивільній дружині надіслано лист повідомлення, щодо знаходження ОСОБА_2 у полоні (а.с. 180).

Факт проживання саме з жовтня 2019 між ними зафіксовано у «Особовій картці працівника» П-2, заповнену 26.11.2019 Шляхово-експлуатаційним управлінням по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва, де у графі «Ступінь родинного зв`язку» зазначено: «дівчина Анастасія…», а у графі «Сімейний стан» зазначено: «цивільний шлюб» (а.с. 15, 179).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду

відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

З матеріалів справи не вбачається на етапі розгляду заяви про встановлення зазначеного юридичного факту, що існує спір про право між заявником та заінтересованими особами.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

При застосуванні ст. 74 Сімейного кодексу України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

За приписами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, предметом доказування у спорі про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Аналогічні висновки, висловлені Верховним Судом в постанові від 18.07.2018 у справі № 544/1274/16-ц та в постанові від 12.02.2020 у справі № 207/3371/17.

У Віснику Верховного Суду України № 8 (144) за 2012 р. викладені правові позиції Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, де зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом).

Також Верховний Суд України зазначив, що доводити такий факт слід документами та доказами того, що між заявником та іншої особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні відносини - свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

У відповідності до вищевказаних вимог, заявницею на підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із заінтересованою особою надано низку доказів, які у повному обсязі підтверджують зазначені обставини.

Факт спільного проживання однією сім`єю, як подружжя без реєстрації шлюбу, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

Надані докази підтверджують спільну участь, тривалу та повну довіру між заявницею та заінтересованою особою ОСОБА_2 у формуванні та використанні сімейного бюджету.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявник зазначає, що встановлення такого факту їй необхідно для листування та сповіщення про захоплення в полон, інші дії пов`язані з таким питанням, здійснюється сім`єю чи близькими родичами, що передбачено Інструкцією з організації обліку особового складу Збройних Сил України, яку затверджено Наказом МО України №333 від 26.05.2014.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що встановлено той факт, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали з 11.10.2019 однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, а тому заяву підлягає задоволенню.

V. Розподіл судових витрат

відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з заінтересованих осіб підлягає пропорційному стягненню судовий збір на користь заявниці у розмірі 536 грн 80 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 3, 21, 36, 74 СК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без шлюбу задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_2 та жінки ОСОБА_1 , які проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 11.10.2019.

Стягнути пропорційно з заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суму сплаченого судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість )грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В.Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 24.03.2023