07.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/5535/22
Провадження №2/205/990/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 березня 2023 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі

головуючого судді Костромітіної О. О.,

за участю секретаря судового засідання Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В :

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у якому просить суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість у сумі 7128,16 гривень за кредитним договором б/н від 16.04.2009 року та судові витрати по справі. Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 16.04.2009 року, та йому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківський послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер. На час його смерті разом з ним постійно проживали відповідачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Позивач вважає, що вони є спадкоємцями позичальника ОСОБА_3 , оскільки фактично прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника. 07.12.2021 року АТ КБ «Приватбанк» направлено претензію кредитора до Другої дніпровської держаної нотаріальної контори, та 18.01.2022 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позивальника із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не зверталися, спадкова справа була заведена на підставі претензії банку. 25.01.2022 року позивачем було направлено відповідачам претензію кредитора з вимогою погашення боргу. Заборгованість погашена не була, тому позивач змушений звернутися до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 16.04.2009 року у вищевказаній сумі.

Ухвалою суду від 08.11.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 08.11.2022 року витребувано у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та витребувано у Другої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, повторно, належним чином були повідомлені про день час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, відзиву, заяв, заперечень до суду не надали, у зв`язку з чим, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.04.2009 між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_3 було укладено договір б/н, шляхом підписання анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У заяві зазначено, що позивальник згоден з тим, що дана заява разом із пам`яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді.

Відповідно до укладеного договору № б/н від 16.04.2009 року ОСОБА_3 отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 250 гривень, який у подальшому було збільшено до 7300,00 гривень, на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору.

З розрахунку заборгованості вбачається, що впродовж квітня 2009 по вересень 2020 років позичальник активно користувався кредитною карткою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 30.12.2020 року Новокодацьким районним у м. Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 2498.

Станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком за кредитним договором №б/н від 16.04.2009 року становить 7128,16 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 6893,43 гривень; в тому числі: 0,00 гривень - заборгованості за поточним тілом кредиту; 6893,43 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 гривень, заборгованість за простроченими відсотками - 234,73 гривень, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 - 0,00 гривень, нарахована пеня - 0,00 гривень; нараховано комісії - 0,00 гривень.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ч. ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України вбачається, що у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Кредиторові спадкодавця, відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині( ч. 1 ст. 1282 ЦК України).

Оскільки позичальник ОСОБА_3 помер, то відповідати перед АК КБ «Приватбанк» на підставі ст. ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна одержаного у спадщину.

Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 пункту 32 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Проаналізувавши вищенаведені норми права суд дійшов висновку, що позивач АТ КБ «Приватбанк» під час розгляду даної цивільної справи зобов`язаний довести: 1) що саме відповідачі є спадкоємцями померлого, 2) що вони прийняли після нього спадщину та 3) вартість спадкового майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину.

Судом встановлено, що 07.12.2021 року АТ КБ «Приватбанк» направлено претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України за вих. № SAMDN8637 від 30.11.2021 року до Другої дніпровської державної нотаріальної контори, в якій просило повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті позичальника, та про осіб, які вже прийняли спадщину.

Листом № 3369/02-14 від 14.12.2021 року Другою дніпровською державною нотаріальною конторою було повідомлено АТ КБ «Приватбанк» про те, що претензія кредитора з вимогами до спадкоємців ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , одержана, заведена спадкова справа № 1006/2021, а також повідомлено, що згідно ст. 8 Закону України «Про нотаріат» - нотаріус повинен додержуватись таємниці вчинених дій.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями ОСОБА_3 , тому повинні відповідати за невиконанні зобов`язання останнім перед відповідачем.

Суд, проаналізувавши матеріали справи дійшов висновку, що дані твердження позивача не доведені під час судового розгляду даної цивільної справи за наступних підстав.

Відповідно до матеріалів копії спадкової справи № 1006/2021, заведеної Другою дніпровською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 , на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, інформація щодо спадкоємців померлого відсутня. Дана справа заведена 14.12.2021 року на підставі претензії самого ж позивача як кредитора АТ КБ «Приватбанк».

Позивачем суду взагалі не надано жодних доказів того, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями ОСОБА_3 за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Належних документів, які б підтверджували родинні зв`язки відповідачів зі спадкодавцем позивачем суду не надано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити до якої черги спадкоємців за законом можуть належати відповідачі, та чи мають вони взагалі право на спадкування після смерті позичальника ОСОБА_3 .

Жодних доказів того, що відповідачі не були усунуті від спадкування іншими спадкоємцями позивачем суду також не надано.

Крім того, згідно листа №6/5-6395 Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 01.12.2022 року, відповідно до наявних даних будинкової книги та картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 24.07.2008 по 29.03.2021 року. Склад зареєстрованих осіб на день смерті ОСОБА_3 становить 6 осіб: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 20.09.2007 по 26.01.2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 24.07.2008 року по теперішній час, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 08.09.2015 року по теперішній час, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 08.09.2015 року по теперішній час, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 12.08.2008 року по теперішній час, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 13.10.2020 року по теперішній час.

Таким чином, позивачем у справі не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 76, 81 ЦПК України на підтвердження того, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями померлого позичальника ОСОБА_3 та прийняли спадщину після його смерті, а отже і не має підстав стверджувати, що відповідачі успадкували зобов`язання за кредитним договором та мають відповідати за зобов`язаннями померлого ОСОБА_3 і задовольнити вимоги кредиторів останнього.

Позивач у позовній заяві також посилається на те, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначено: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважає відповідачів такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 .

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Основною умовою для визнання спадкоємця таким, що своєчасно прийняв спадщину, є факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не факт реєстрації місця проживання спадкоємця за адресою місця реєстрації спадкодавця. Крім того, сам факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме відповідачі є спадкоємцями та прийняли після померлого ОСОБА_3 спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Жодних доказів того, що відповідачі на час відкриття спадщини ОСОБА_3 дійсно постійно фактично проживали з останнім та прийняли спадщину після його смерті, позивачем не надано, у зв`язку з чим суд вважає такі твердження позивача недоведеними.

Положеннями статті 1282 ЦК України,як зазначено вище, визначено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Тобто, тільки у випадку наявності двох обов`язкових умов, а саме: - належних та допустимих доказів щодо існування спадкоємців та прийняття ними спадщини після померлого; - встановлення факту відмови спадкоємців здійснити одноразовий платіж в рахунок задоволення вимог кредитора; стане можливим задоволення вимог кредитора шляхом накладення стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Враховуючи вищенаведені норми права, вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що відповідачі є спадкоємцями боржника ОСОБА_3 , прийняли спадщину після його смерті, відповідно позивач не довів суду вартість спадкового майна, в межах вартості якого відповідачі зобов`язані задовольнити вимоги кредитора.

Підсумовую вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як спадкоємців боржника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.04.2009 року є недоведеними, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін по справі:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса: 01001, місто Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд. 50, , р/р № НОМЕР_1 , МФО 305299;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О.Костромітіна