Справа № 302/437/23
Номер рядка звіту 60
22.03.2023 смт. Міжгір`я Закарпатської області
Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого, судді Пухальського С. В.,
за участю секретаря судового засідання Куруц В. І.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рішко Сергій Іванович, до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,
Позивачка звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої представник зазначив, що 10 квітня 2017 року ОСОБА_2 складено заповіт, яким він заповів позивачці належну йому на підставі свідоцтва про право на спадщину серії НМА №995248 від 05.07.2017 земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Пролісок» розміром 2,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0086460.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_2 не звертався до державного реєстратора з метою проведення державної реєстрації за собою права власності на земельну ділянку.
18 січня 2023 року приватним нотаріусом було видано позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлого ОСОБА_2 , а саме на право на земельну частку (пай), розміром 2,15 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0086460 від 05.06.1997.
Ухвалою суду від 28.02.2023 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с. 59-60).
Представник позивача адвокат Рішко С. І. подав заяву з проханням розглядати справу без його участі та участі його довірительки. Висловив позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог.
Сільським головою Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області Пиринець Віталієм подано заяву за змістом якої висловив позицію про визнання сільською радою заявлених позовних вимог, справу просив розглядати без участі представника сільради.
Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.
Судом встановлено, що 10 квітня 2017 року секретарем Ізківської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області було посвідчено заповіт ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за №6, згідно якого він заповідав позивачці належну йому на підставі свідоцтва про право на спадщину серії НМА №995248 від 05.07.2017 земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Пролісок» розміром 2,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0086460, виданого 05.06.1997 головою Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області, зареєстрованого 12.05.1998 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №115 (а.с. 11).
В подальшому на замовлення ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0086460 від 05.06.1997 землевпорядною організацією ТОВ «Землемір» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,15 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в ур. «Козяй» Ізківської сільської ради Хустського району Закарпатської області (а.с. 12-57).
Рішенням 45 сесії 7-го скликання Ізківської сільради від 11.09.2020 №28 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0012 у власність ОСОБА_2 та надано йому у власність земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0086460 від 05.06.1997 (а.с. 21).

27 червня 2017 року на підставі вищевказаної технічної документації із землеустрою було проведено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0012 (а.с. 22).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19).

За життя ОСОБА_2 не звертався до державного реєстратора з метою проведення державної реєстрації за собою права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0012.

13 листопада 2021 року на підставі заяви Позивачки приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Сятиня Т. С. було заведено спадкову справу №68/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 68648843) (а.с. 18).

18 січня 2023 року приватним нотаріусом Сятиня Т. С. було видано позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а саме на право на земельну частку (пай), розміром 2,15 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0086460 від 05.06.1997 (а.с. 17).

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі КК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (статті 317 ЦК України).

Частиною першою та другою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як встановлено статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному захист прав власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у частині 5 статті 11 ЦК України, лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України).

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Матеріалами справи підтверджено, що спадкодавець за життя набув право на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0012, проте не зареєстрував його у встановленому законом порядку, а у зв?язку із формулюванням у заповіті від 10.04.2017 №6 розпорядження щодо сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0086460 від 05.06.1997, нотаріус позбавлена можливості видати позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0012 і зареєструвати за нею право власності на цю земельну ділянку.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, визнання позову відповідачем, те, що прийняттям спадщини позивачкою права інших осіб не порушуються, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявлені в позовній заяві.

Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0012 площею 2,15 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в урочищі «Козяй» Ізківської сільської ради Хустського (колишнього Міжгірського) району Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 22 березня 2023 року.

Суддя Пухальський С. В.