Справа № 347/242/23
Провадження № 2/347/209/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про встановлення батьківства та включення відомостей про особу як про батька до актового запису про народження дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третьї особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення батьківства та включення відомостей про особу, як про батька до актового запису про народження дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне сімейне господарство, мали взаємні права і обов`язки. За період спільного проживання, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народився син, ОСОБА_1 . В актовому записі про народження - відомості про батька дитини було записано з дотриманням вимог ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері, оскільки вона на дату народження дитини не перебувала в зареєстрованому шлюбі. В 1997 році ОСОБА_3 пішла із сім`ї і участі у вихованні дітей не брала, а він залишився проживати разом із батьком ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_4 , його мати померла, та тільки при отриманні у Косівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) свідоцтва про смерть його матері, дізнався, вона за життя змінила своє прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ».

Він завжди вважав відповідача в справі ОСОБА_2 своїм батьком а останній називав його своїм сином. Саме відповідач ОСОБА_2 брав участь у його вихованні та матеріальному забезпеченні, проживав з ним в одному домоволодінні від його народження і по даний час.

Враховуючи, що його мати померла, відсутня можливість подати спільну заяву з Відповідачем про визнання батьківства, що стало приводом для звернення в суд із вказаним позовом. Просить позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Вимоги позову визнає та просить позов ОСОБА_1 задоволити в повному обсязі.

Представник третьої особи - Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву в якій просить суд справу розглядати без їх участі.

Вивчивши та перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження (а.с.11) № НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначено відомості про батьків : батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_3 .

із долученого до матеріалів справи витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за №2 від 12.01.2023 року, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено у відповідності до ст.135 СК України - за прізвищем та громадянством матері « ОСОБА_3 » , а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою « ОСОБА_2 ».

Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до частини другої статті 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.

Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства.

Згідно п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.

У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Судом встановлено, що відповідач в справі ОСОБА_2 визнав позов і не заперечував факт свого батьківства по відношенню до позивача в справі ОСОБА_1 .

Окрім визнання свого батьківства ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до свого сина, позивача в справі - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 вказаний факт доводиться долученими до матеріалів справи письмовими доказами :

-довідкою Рожнівської сільської ради за № 39 від 19.01.2023 року (а.с.12) якою стверджено, що ОСОБА_2 1957 р.н. проживав з ОСОБА_3 , вели спільне сімейне господарств, мали взажємні права і обов`язки (а.с.12)

-свідоцтвом про смерть (а.с.14) стверджено , що мати позивача в справі ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

-фототаблицями (а.с.16-18) підтверджено факт спільного проживання батьків позивача в справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Безспірним фактом батьківства відповідача ОСОБА_2 по відношенню до дитини - ОСОБА_1 є звіт про встановлення батьківства ДНК від 10.04.2023 року, за результатом якого ймовірність батьківства ОСОБА_2 складає 99,99995%.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст.89 ЦПК України)

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - є підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Таким чином, суд приходить до висновку про підставність заявлених позовних вимог ОСОБА_1 і таких, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного ст.ст.126, 128, 135 СК України, керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , громадянина України, батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , уроженця село Великий Глибочок, Тернопільського району, Тернопільської області, жителя с.Кобаки Косівського району Івано-Франківської області .

Зобов`язати Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №31, складеного 06 червня 1983 року Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району, Тернопільської області про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключивши з актового запису відомості про батька дитини « ОСОБА_6 », зазначивши відомості про батька дитини: прізвище, ім`я та по батькові « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство «громадянин України».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.