Справа № 522/6908/20
Провадження № 2-з/522/98/23
УХВАЛА

10 березня 2023 року Приморський районний суд міста Одеси, у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.

при секретарі Шумило М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділу майна, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання об`єктом спільної сумісної власності, особистої приватної власності та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділу майна, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання об`єктом спільної сумісної власності, особистої приватної власності та визнання права власності.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2020 року, за заявою представника ОСОБА_1 були вжити заходи забезпечення позову, а саме накладений арешт на дачу (44/1000 ДБК ім. Тельмана) за адресою АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці 510 кв.м. та зареєстрована за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) згідно свідоцтва про право власності №3-791 від 26.11.1997 року.

09.03.2023 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що ОСОБА_2 реалізував об`єкт на який був накладений арешт.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Так, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, суд при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову не повинен перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи, а має виключно запобігти таким чином ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч. 4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Таким чином, суд вважає, що заходи забезпечення позову підлягають скасуванню, оскільки об`єкт нерухомості на який накладений арешт реалізований, а тому підстав для подальшого збереження заходів забезпечення позову не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 158, 258 - 261, 263, 353, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділу майна, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання об`єктом спільної сумісної власності, особистої приватної власності та визнання права власності задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 05 травня 2020 року, а саме зняти арешт з дачі (44/1000 ДБК ім. Тельмана) за адресою АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці 510 кв.м. та зареєстрована за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) згідно свідоцтва про право власності №3-791 від 26.11.1997 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя

10.03.2023