КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Київ

Справа № 755/17194/15-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Грицишина А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк», яка подана представником Подольською Ольгою Вячеславівною, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року, постановлену у складі судді Виниченко Л.М.,

у справі за заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 , Металургійний відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про заміну сторони стягувача,

встановив:

У березні 2023 року заявник АТ «Сенс Банк» звернувся до суду із заявою, в якій просить замінити сторону стягувача у виконавчому листі № 755/17194/15-ц виданому 02.10.2015 Дніпровським районним судом м. Києва, замінивши стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника АТ «Сенс Банк».

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2015 року у справі № 755/17194/15-ц видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості. Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні у Металургійному відділі державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), де відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1. 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Укрсоцбанк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно з Рішенням № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019, затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року.

Заявник вказує, що АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про заміну свого найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», у зв`язку із чим 30.11.2022 року проведено державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви АТ «Сенс Банк» про заміну сторони стягувача.

Не погоджуючись з ухвалою, представник АТ «Сенс Банк» - Подольська О.В. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити заяву AT «Сенс Банк» про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на підтвердження обставин припинення юридичної особи - AT «Укрсоцбанк», а саме, реорганізації шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», АТ «Сенс Банк» надано до суду разом із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, передавальний акт, затверджений рішенням єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 № 5/2019 та рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 (протокол № 4/2019), відповідно до якого вбачається, що правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з 15.10.2019 року.

Тобто вважає, що апелянтом було надано всі належні докази на підтвердження обставин правонаступництва AT «Укрсоцбанк». Також, суду надані докази про зміну АТ «Альфа-Банк» свого найменування, з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу була проведена 30.11.2022 року. Всі інші відомості про стягувача, у тому числі РНОКПП, МФО, банківські реквізити, залишилися без змін.

Отже, внаслідок реорганізації AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», а також внаслідок зміни найменування, відбулася заміна кредитора, а саме AT «Сенс Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим листом Дніпровського районного суду м. Києва № 755/17194/15-ц від 02.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по договору кредиту в сумі 935 740 грн. 64 коп., а також про стягнення третейського збору в сумі 9757 грн. 41 коп. та 243 грн. 60 коп. судового збору.

Зазначає, що встановивши, що юридична особа створена та зареєстрована відповідно до законодавства України, заборона заміни стягувана у виконавчих провадженнях до таких юридичних осіб не застосовується, не зважаючи на наявність чи відсутність серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації. Як було вірно встановлено судом та викладено у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали AT «Сенс Банк» як юридична особа, була створена та зареєстрована відповідно до законодавства України.

Наголошує, що AT «Сенс Банк» не є стороною виконавчого провадження № НОМЕР_1, оскільки сторона за ним не замінена і заявник не міг отримати документи зазначеного виконавчого провадження і саме тому представник AT «Сенс Банк» посилався на інформацію, яка офіційно оприлюднена для загального доступу на сайті Автоматизованої системи виконавчого провадження. Натомість суд міг би отримати документи виконавчого провадження, витребувавши їх у однієї із сторін справи, що була залучена як третя особа - Металургійний відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Вказує, що судом першої інстанції було встановлено, що власниками істотної участі апелянта станом на день звернення та ухвалення оскаржуваної ухвали були громадяни Російської Федерації. Вважає, що судом першої інстанції було повно та всебічно досліджено матеріали судової справи та встановлено ту обставину, що станом на момент ухвалення оскаржуваної ухвали кінцевими бенефіціарними власниками є громадяни Російської Федерації.

Звертає увагу на те, що п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» чітко регламентує, що зазначені у даному пункті обмеження не застосовуються до юридичних осіб у випадку створення та реєстрації останніх відповідно до закону України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером) яких є виключно громадяни Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах, або виключно громадяни України та громадяни Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах. Тобто, ключовим є: створення, реєстрація юридичної особи відповідно до закону України та кінцевим бенефіціарним власником є громадяни РФ, що проживають на території України на законних підставах.

Судом першої інстанції було здійснено дослідження даних обставин справи та зазначено, що заявник не надав жодних відомостей на підтвердження того факту, що кінцеві бенефіціарні власники проживають на території України на законних підставах.

Зазначає, що апелянтом не надано жодного доказу, який би підтвердив той факт, що виконавче провадження НОМЕР_1, в якому останній просить змінити сторону, відкрито з примусового виконання саме виконавчого листа №755/17194/15-ц.

Вказує, що посилання апелянта на ту обставину, що останній не є стороною виконавчого провадження наразі і він обмежений у доступі до матеріалів виконавчого провадження, а отже суд міг би отримати документи вказаного виконавчого провадження, витребувавши їх у однієї із сторін взагалі не витримують жодної критики, в той час як сам апелянт фактично самоусунувся від доведення обставин, на які він посилається.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила ухвалу суду залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини не явки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши представника боржника, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявник АТ «Сенс Банк», як юридична особа, була створена та зареєстрована відповідно до законодавства України. Разом з тим, кінцевими бенефіціарними власниками АТ «Альфа-Банк» є виключно громадяни російської федерації ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В свою чергу, відомостей про те, що вищевказані особи проживають на території України на законних підставах, заявник не надав та таких матеріали справи не містять. За таких обставин, враховуючи діючу на даний час імперативну норму про заборону заміни стягувачів у виконавчих діях, стягувачами за якими є юридичні особи, хоча і створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, проте кінцевими бенефіціарними власниками яких є громадяни російської федерації, а також з огляду на відсутність в матеріалах справи даних про те, що ці особи проживають на території України на законних підставах, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви АТ «Сенс Банк» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі.

Колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2015 заяву ПАТ «Укрсоцбанк» було задоволено та видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17.06.2015 № 819/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 935 740,64 грн., третейського збору у розмірі 9 757,41 грн. та судового збору у розмірі 243,60 грн. (т.1 а.с. 28-28 зв.).

На виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2015 судом видано виконавчий лист № 755/17194/15-ц, про що свідчить відмітка у довідковому листі до справи.

Також з матеріалів справи вбачається, що у березні 2021 року боржник ОСОБА_1 зверталася до суду з заявою та просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 755/17194/15-ц, виданий Дніпровським районним судом міста Києва на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 819/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення, оскільки рішенням Деснянського районного суду м. Києва у справі № 754/8212/19, яке є чинним станом на день постановлення даної ухвали суду, скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ПАТ «Укрсоцбанк» на зазначений заявником предмет іпотеки. Інші докази виконання боржником ОСОБА_1 свого зобов`язання за оспорюваним виконавчим листом в матеріалах справи відсутні.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року залишена без змін.

Станом на час звернення представника банку з даною заявою до суду - 28 березня 2023 року виконавче провадження завершене не було та перебуває на виконанні у Металургійному відділі державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що свідчать дані з Автоматизованої системи виконавчого провадження, в якому зазначено боржника - ОСОБА_1 , стягувача - ПАТ «Укрсоцбанк».

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що скріншот з Автоматизованої системи виконавчого провадження не дає змоги пересвідчитися у тому, що виконавче провадження № НОМЕР_1 відкрито з примусового виконання саме виконавчого листа № 755/17194/15-ц, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки відповідно до відкритих даних з Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, стягувачем у якому є ПАТ «Укрсоцбанк», є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , анкетні дані якої відповідають даним в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2015 року. Даних про те, що вказане виконавче провадження стосується іншого виконавчого листа, ніж виданий у цій справі № 755/17194/15, та боржником за яким є ОСОБА_1 , а стягувачем - ПАТ «Укрсоцбанк», представником боржника суду не надано.

Отже, матеріалами справи підтверджується наявність відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2015 року, якою задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банківвід 17.06.2015 № 819/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 935 740 грн. 64 коп., третейського збору у розмірі 9757 грн. 41 коп.

Як встановлено з матеріалів справи, рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 за №5/2019, а також рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк», протокол №4/2019 від 15.10.2019 затверджено передавальний акт. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк», правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк» (т.1 а.с. 184).

Відповідно до п. 1 передавального акту на 11.10.2019, внаслідок реорганізації шляхом приєднання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» виникає у Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», а саме - з 15 жовтня 2019 року (т. 1 а.с. 190-192).

Відповідно до Витягу з державного реєстру банків від 02.12.2022, з 01.12.2022 АТ «Альфа-Банк» змінено найменування на АТ «Сенс Банк» (а.с. 194).

Питання процесуального правонаступництва врегульовано ч. 1 ст. 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч.1 та 2 ст. 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.5 ст.442 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, п. 1 і 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зазначено, що «на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України».

Законом України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 15 березня 2022 року розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2.

Відповідно до п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, зупиняється вчинення виконавчих дій, забороняється заміна стягувачів у виконавчих діях, стягувачами за якими є Російська Федерація або такі особи: - громадяни Російської Федерації; - юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Російської Федерації; - юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства, відмінного від законодавства України, серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників (акціонерів) яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації.

Зазначене обмеження не застосовується до громадян Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах, та юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до закону України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером) яких є виключно громадяни Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах, або виключно громадяни України та громадяни Російської Федерації, які проживають на території України на законних підставах.

Отже, аналіз наведених положень Закону приводить до висновку, що застосування положення щодо заборони заміни стягувачів у виконавчих діях, стягувачами за якими є юридичні особи, відбувається за обставин встановлення факту створення та реєстрації юридичної особи за законодавством, відмінним від законодавства України. Тобто, у разі, якщо юридична особа створена та зареєстрована відповідно до законодавства України, то заборона заміни стягувача у виконавчих провадженнях до таких юридичних осіб не застосовується.

З матеріалів справи встановлено, що АТ «Укрсоцбанк» припинено 03 грудня 2019 року, правонаступником його прав та обов`язків стало АТ «Альфа-Банк», який звернувся з даною заявою до суду про заміну сторони виконавчого провадження 28 березня 2023 року; виконавче провадження на час звернення з заявою закінчене не було.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви АТ «Сенс Банк» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки до АТ «Альфа Банк», яке 01 грудня 2022 року змінило найменування на АТ «Сенс Банк», перейшли усі права та обов`язки АТ «Укрсоцбанк», в тому числі і право вимоги до ОСОБА_1 за виконавчим листом Дніпровського районного суду м. Києва №755/17194/15 від 02.10.2015 року про стягнення з неї заборгованості по договору кредиту в сумі 935 740 грн. 64 коп., а також стягнення третейського збору в сумі 9 757 грн. 41 коп. та 243 грн. 60 коп. судового збору.

Посилання суду першої інстанції про те, що кінцевими бенефіціарними власниками AT «Сенс Банк» є особи, які є громадянами Російської Федерації та перебувають під санкціями, а тому відсутні будь-які підстави для заміни сторони стягувача з огляду на вимоги п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів вважає помилковими, оскільки АТ «Альфа-Банк», яке змінило назву на АТ «Сенс Банк», є юридичною особою, створеною і зареєстрованою за законодавством України, а тому відсутні підстави для застосування заборони, передбаченої пунктом 10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак посилання суду першої інстанції та представника боржника на положення пункту 10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» колегія суддів вважає помилковими.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування судом обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, апеляційний суд враховує, що на даний період часу власником АТ «Сенс Банк» є держава Україна.

Відповідно до інформації, розміщеної на сторінці офіційного інтернет-представництва Національного банку України, власниками істотної участі в АТ «Альфа- Банк» станом на 21 квітня 2022 року були: 1) АВН Ukraine Limited (місцезнаходження юридичної особи: Кіпр, м. Нікосія); 2) АВН Holdings S.A. (місцезнаходження юридичної особи: Люксембург, м. Люксембург); 3) ОСОБА_7 (громадянин російської федерації); 4) ОСОБА_8 (громадянин Ізраїлю та російської федерації); 5) ОСОБА_9 (громадянин російської федерації та Латвії).

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також були остаточними ключовими учасниками в структурі власності банку станом на 21 квітня 2022 року, які мали частку понад 10 % в статутному капіталі банку.

У зв`язку з викладеним, рішенням Національного банку України від 21 квітня

2022 року № 20/659-рк право голосу за акціями АТ «Альфа-Банк», які опосередковано належать власникам істотної участі в банку та остаточним ключовим учасникам у структурі власності банку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , було передано довіреній особі - ОСОБА_10 на період до усунення ними порушень, за які до них було застосовано тимчасову заборону права голосу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2023 року № 739 прийнято пропозицію Національного банку про участь держави в особі Міністерства фінансів у виведенні з ринку системно важливого АТ «Сенс Банк» у спосіб, визначений пунктом 5 частини 2 статті 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», держава в особі Міністерства фінансів придбаває у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб акції АТ «Сенс Банк» у повному обсязі за одну гривню, органом управління корпоративними правами за акціями АТ «Сенс Банк», що належить державі, є Міністерство фінансів.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу від 22 липня 2023 року, укладеного між Міністерством фінансів України та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, 100% акцій системно важливого АТ «Сенс Банк» перейшло у власність держави, а отже власником банку є держава Україна.

Враховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви АТ «Сенс Банк» про заміну сторони стягувача.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення заяви АТ «Сенс Банк» про заміну сторони стягувача її правонаступником.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374 - 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк», яка подана представником Подольською Ольгою Вячеславівною, - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення :

Заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» про заміну стягувача - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим листом Дніпровського районного суду м. Києва за № 755/17194/15-ц від 02.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 935 740 грн. 64 коп., а також про стягнення третейського збору в сумі 9757 грн. 41 коп. та судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., а саме : замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Сенс Банк» ( , місцезнаходження м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 25 березня 2024 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.