КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року

м. Київ

справа №761/6809/22

провадження №22-ц/824/5278/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

за участю секретаря судового засідання - Шевчук А.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» - Бортник Лесі Вікторівни

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року у складі судді Сіромашенко Н.В.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся в суд з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП, у загальному розмірі 336 601,50 грн, а також судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 35 000 грн та судовий збір у розмірі 3 362,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 21 квітня 2021 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Уніка» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №017058/4057/0000050, відповідно до умов якого застрахованим транспортним засобом є транспортний засіб марки «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Вказав, що згідно п. 1.2.1. Договору визначені страхові ризики, зокрема, пожежа.

Пунктом 1.1.9. умов Договору визначена страхова сума транспортного засобу, яка була дійсною вартістю транспортного засобу на момент укладання Договору, - 603 574 грн.

Зазначив, що 07 листопада 2021 року в м. Києві по вул. Маршала Тимошенка, 29-Б, відбулась дорожньо-транспортна пригода (пожежа) за участю застрахованого транспортного засобу «Kia Sorento», під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останній звернувся до відповідача із Заявою №00472636 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО №017058/4057/0000050.

17 листопада 2021 року відповідачем було проведено огляд застрахованого транспортного засобу, за результатами якого складено Протокол огляду колісного транспортного засобу.

Згідно листа ПрАТ «СК «Уніка», який позивач отримав 15 грудня 2021 року, транспортний засіб визначено конструктивно знищеним та надано розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого сума страхового відшкодування склала 254 631,41 грн, яку відповідачем було сплачено позивачу. При цьому, вартість залишків застрахованого транспортного засобу становила - 310 000 грн.

Звертав увагу на те, що відповідач у цьому листі повідомив про свого партнера, який може придбати вищевказані залишки автомобіля, ТОВ «Аудатекс Україна». При цьому було зазначено, що покупець має зобов`язання за ціновою пропозицією тільки до 03 січня 2022 року.

Однак, станом на час звернення до суду, особа, яку визначив відповідач на купівлю залишків транспортного засобу, не проявила жодного бажання їх купити, у зв`язку з чим, вважав, що відповідач не виконав п. 9.2.1.1. Договору щодо забезпечення організації пошуку покупця на пошкоджений транспортний засіб, на підставі чого відповідно до п. 9.2.1.1. Договору, зобов`язаний здійснити доплату за нереалізований в цей строк пошкоджений застрахований транспортний засіб.

На підставі викладеного, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з ПрАт «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 336 601 грн, що складається із заборгованості за залишки застрахованого транспортного засобу - 310 000 грн, 3% річних -

2 216,71 грн, інфляційних витрат - 9 052 грн, витрат на послуги евакуатора - 1 509,74 грн; з відшкодування моральної шкоди - 5 000 грн; судових витрат на правову допомогу у розмірі 35 000 грн; судового збору в сумі 3 362,37 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 12 січня 2023 року представник відповідача ПрАТ «СК «Уніка» - Бортник Л.В. направила на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вважає оскаржуване рішення неправомірним, незаконним та необґрунтованим, оскільки при його ухваленні судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи.

Вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на умови договору, стягнувши на користь позивача вартість залишків транспортного засобу, які при цьому залишаються у позивача, а також не взяв до уваги листування з продавцем, при аналізі якого встановлено, що угода з продажу залишків не відбулася саме через бездіяльність продавця та затягування строків продажу, а в подальшому настали форс-мажорні обставини - напад країни-агресора на Україну.

Зазначає, що судом у резолютивній частині рішення було допущено арифметичну помилку, крім того, суд стягнув майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП, хоча автомобіль було пошкоджено не в ДТП, а за інших обставин.

Вказує, що судом необґрунтовано стягнуто кошти за евакуацію автомобіля, а також безпідставно задоволено позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Наголошує на тому, що суд не зменшив витрати на правову допомогу, хоча відповідач клопотав про таке зменшення.

А також зазначає, що оскільки вимоги позову заявлені у загальному розмірі 336 601,01 грн, а судом позов задоволено частково на суму 322 778,45 грн, що становить 95,9% від ціни позову, у зв`язку з чим уважає, що судові витрати позивача підлягають зменшенню до 33 565 грн.

27 січня 2023 року до Київського апеляційного суду представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13 000 грн.

Уважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач у судове засідання свого представник не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції у повному обсязі (відповідно до прохальної частини скарги), представник відповідача ПрАТ «СК «Уніка» - Бортник Л.В. не зазначає жодних доводів та обґрунтувань щодо незаконності рішення в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, у зв`язку з чим рішення суду в цій частині перевірці в апеляційному порядку не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що дії та рішення відповідача щодо не виплати страхового відшкодування за Договором є необґрунтованими, суперечать умовам Договору, свідчать про порушення його умов та вимог чинного законодавства. України.

Фактичний розмір збитків внаслідок даної ДТП складається із заборгованості за залишки застрахованого транспортного засобу у розмірі 310 000 грн та збитків щодо вартості евакуації автомобіля до авторизованого СТО - 1 509,74 грн.

Позивач має право на сплату йому відповідачем у зв`язку з простроченням останнім виконання грошового зобов`язання в силу частини другої статті 625 ЦК України, за період з 04 січня 2021 року по 31 березня 2022 року (момент звернення позивача до суду) суми 3 % річних у сумі 2 216,71 грн та інфляційних втрат у розмірі 9 052 грн.

Визначаючи розмір моральної шкоди у сумі 5 000 грн, виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, врахувавши роз`яснення, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року щодо відшкодування розміру моральної шкоди.

З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені та в інтересах позивача, представництво інтересів позивача у суді, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 35 000 грн є реальними та підтвердженими матеріалами справи.

Проте, колегія не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що 21 квітня 2021 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Уніка» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №017058/4057/0000050 (далі - Договір), відповідно до умов якого застрахованим транспортним засобом є транспортний засіб марки «Kia Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно п. 1.2.1. Договору визначені страхові ризики, які складаються з: незаконного заволодіння, ДТП, протиправних дій третіх осіб, стихійного лиха, пожежі, інших випадків.

Пунктом 1.1.9. Договору визначена страхова сума транспортного засобу «Kia Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , яка є дійсною вартістю транспортного засобу на момент укладання Договору - 603 574 грн.

Відповідно до п. 1.2.6. Договору сторони визначили строк дії Договору з 22 квітня 2021 року по 21 квітня 2022 року.

07 листопада 2021 року у м. Києві по вул. Маршала Тимошенка, 29-Б відбулась дорожньо-транспортна пригода (пожежа) за участю застрахованого транспортного засобу «Kia Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно довідки Оболонського районного управління ГУ ДСНС України у м. Києві від 09 листопада 2021 року №28/2648 підтверджено факт виникнення пожежі в застрахованому транспортному засобі, яка сталася 07 листопада 2021 року по вул. Маршала Тимошенка, 29-Б.

10 листопада 2021 року позивач звернувся до відповідача із Заявою №00472636 про подію з ознаками страхового випадку згідно Договору та 17 листопада 2021 року відповідачем було проведено огляд застрахованого транспортного засобу, за результатами якого складено Протокол огляду колісного транспортного засобу.

Відповідно до змісту листа за вих. №00472636 від 15 грудня 2021 року відповідач повідомив позивача, що згідно рахунку СТО ТОВ «Корея Моторс на Подолі» №КП015550 від 17 листопада 2021 року застрахований транспортний засіб визначено конструктивно знищеним та вартість придатних залишків ТЗ відповідно до зобов`язуючої пропозиції AUTOonline за №00472636 від 13 грудня 2021 року складає 310 000 грн, тому Страховиком розрахована сума страхового відшкодування у розмірі 254 631,41 грн наступним чином: 603 574 грн - страхова сума за Договором; 32 906,85 грн - знецінення за період з дати початку строку дії Договору до моменту настання страхового випадку; 310 000 грн - вартість залишків застрахованого транспортного засобу; 6 035,74 грн - франшиза.

Також ПрАТ «СК «Уніка» надана Зобов`язуюча пропозиція, згідно якої вартість залишків транспортного засобу становить 310 000 грн, та в якій зазначено щодо надання позивачу інформації про партнера ПрАТ «СК «Уніка», який може придбати вищевказані залишки, ТОВ «Аудатекс Україна», та що покупець має зобов`язання за ціновою пропозицією тільки до 03 січня 2022 року.

Відповідно до Звіту про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу №32026 від 13 грудня 2021 року, що був замовлений Страховиком, ринкова вартість пошкодженого КТЗ становить 310 000 грн.

15 грудня 2021 року позивачем прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, про що складено страховий акт №00472636.

16 грудня 2021 року ОСОБА_1 отримав суму страхового відшкодування від відповідача відповідно до Договору у розмірі 254 631,41 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №266767 від 16 грудня 2021 року.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За статтею 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Пунктом 12.1 статті 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом положень частини першої статті 626, статті 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до пункту 2.4. умов Договору предметом договору є майнові інтереси, які не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним ТЗ (ДО) та прикріпленим до нього ззовні та всередині додатковим обладнанням. Тобто, Договір є договором, який передбачає страхування транспортного засобу від ризиків, які можуть виникнути у процесі експлуатації автомобіля.

Згідно пункту 2.3. Договору Страховик зобов`язується за обумовлену плату (страховий платіж) при настанні зазначених у Договорі подій (страхових випадків) виплатити Страхувальнику (Вигодонабувачу) страхове відшкодування в межах страхової суми, зазначеної у Договорі, яка відповідно до пункту 1.1.9. Договору є дійсною вартістю транспортного засобу на момент укладання договору у розмірі 603 574 грн.

При цьому, як установлено судом, в результаті настання страхового випадку відповідачем визнано застрахований транспортний засіб «Повно конструктивним або фізично знищеним».

Так, відповідно до пункту 9.2. Договору у разі настання страхового випадку за ризиком «Повного конструктивного або фізичного знищення ТЗ» страховик, на свій розсуд, здійснює виплату страхового відшкодування за одним з 2 двох варіантів:

Відповідно до Першого варіанту, згідно пункту 9.2.1., у межах страхової суми за відрахуванням франшизи, знецінення ТЗ за період дії Договору та вартості залишків застрахованого ТЗ. При цьому залишки ТЗ залишаються у Страхувальника.

За змістом пункту 9.2.1.1. Договору вартість залишків пошкодженого ТЗ визначається за вибором страховика за допомогою оцінки на онлайн-аукціоні з продажу автомобіля або на підставі висновку незалежного експерта.

Під оцінкою залишків ТЗ на онлайн-аукціоні страховик зобов`язаний надати контактні дані покупця залишків ТЗ страхувальнику та вигодонабувачу. Страховик гарантує організацію продажу залишків застрахованого транспортного засобу впродовж 21 (двадцять один) дня з моменту отримання страховиком останнього документа та/або інформації згідно цього Договору. При цьому під організацією продажу залишків розуміється пошук покупця на залишки ТЗ шляхом використання онлайн-аукціону з продажу автомобілів та надання зобов`язуючої пропозиції страхувальнику. Якщо страховиком не буде забезпечено організацію пошуку покупця на пошкоджений ТЗ, страховик зобов`язується здійснити доплату за нереалізований в цей строк пошкоджений ТЗ, так ніби вартість залишків застрахованого ТЗ дорівнює нулю.

Відповідно до другого варіанту, згідно пункту 9.2.2. Договору - у межах страхової суми, що діє на дату страхового випадку, за відрахуванням франшизи, знецінення ТЗ за період дії Договору після передачі Страхувальником майнових прав на застрахований ТЗ Страховику.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача із повідомленнями щодо небажання особи на придбання залишків застрахованого транспортного засобу, що підтверджується письмовими заявами ОСОБА_1 на адресу ПрАТ «СК «Уніка» за вих. №28/12/2021 від 28 грудня 2021 року та вих. №01/02/2022 від 01 лютого 2022 року. При цьому дані заяви направлені відповідачу як до спливу строку Зобов`язуючої пропозиції так і після даного строку.

У відповідь на вказані заяви позивача відповідач своїм листом за вих. №472363 від 11 березня 2022 року повідомив, що застрахований транспортний засіб відповідачем визначено як конструктивно (тотально) знищений. Відповідачем підтверджено, що у останнього за результатами страхового випадку є 2 (два) варіанти виплати страхового відшкодування та для виплати страхового відшкодування був обраний варіант відповідно до п. 9.2.1. Договору - у межах страхової суми за відрахуванням франшизи, знецінення ТЗ за період дії Договору та вартості залишків застрахованого ТЗ. При цьому залишки ТЗ залишаються у Страхувальника. У даному випадку у відповідача є два варіанти визначення вартості залишків застрахованого транспортного засобу: за допомогою оцінки онлайн аукціону або на підставі висновку незалежного експерту. При цьому, відповідач обрав визначення вартості залишків застрахованого транспортного засобу за допомогою оцінки на онлайн-аукціоні. Внаслідок цього було проведено інтернет-аукціон, де було встановлено вартість залишків застрахованого транспортного засобу - 310 000 грн та надано Страхувальнику контактні дані покупця залишків пошкодженого автомобіля.

Таким чином, відповідач підтвердив, що згідно з пунктом 9.2.1.1. Договору вартість залишків пошкодженого застрахованого транспортного засобу визначалася за вибором відповідача за допомогою оцінки на онлайн-аукціоні.

Разом з цим, як убачається з матеріалів справи та на цьому наголошував представник позивача під час розгляду справи, відповідачем була надана лише Зобов`язуюча пропозиція, згідно якої ніхто не виявляв жодного бажання придбати залишки застрахованого транспортного засобу як до 03 січня 2022 року, так і станом на час звернення з позовною заявою.

Таким чином, судом першої інстанції дійдено правильного висновку, що відповідачем не виконано пункт 9.2.1.1. Договору щодо забезпечення організації пошуку покупця на пошкоджений застрахований транспортний засіб, не організовано продаж залишків застрахованого транспортного засобу впродовж 21 дня з моменту отримання страховиком останнього документа та/або інформації згідно цього Договору, не організовано пошук покупця на залишки ТЗ.

Отже, вищезазначені дії та рішення відповідача щодо не виплати страхового відшкодування за Договором є необґрунтованими, суперечать умовам Договору, свідчать про порушення його умов та вимог чинного законодавства України.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем не забезпечено організацію пошуку покупця на пошкоджений ТЗ, у ПрАТ «СК «Уніка» виник обов`язок здійснити доплату за нереалізований в строк, встановлений Договором, пошкоджений застрахований транспортний засіб так, ніби вартість залишків застрахованого транспортного засобу дорівнює нулю, що встановлено сторонами Договору.

Щодо вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що вартість залишків застрахованого транспортного засобу складає 310 000 грн, які мали бути виплачені страховиком до 03 січня 2021 року включно, проте виплачені не були.

Виходячи з обставин справи та умов чинного законодавства, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на сплату йому відповідачем у зв`язку з простроченням останнім виконання грошового зобов`язання за період з 04 січня 2021 року по 31 березня 2022 року (момент звернення позивача до суду) 3 % річних у сумі 2 216,71 грн та інфляційних втрат у розмірі 9 052 грн.

За змістом п. 9.23 Договору, якщо в результаті настання страхового випадку на території України легковий ТЗ не може пересуватися самостійно, страховик забезпечує організацію його евакуації до найближчого СТО, яке має договірні відносини зі страховиком щодо надання послуг з ремонту застрахованих транспортних засобів або СТО офіційного дилера марки ТЗ залежно від обраного варіанту розрахунку страхового відшкодування, зазначеного у п. 1.2.9. умов Договору. Вибір СТО погоджується із страхувальником, але остаточне рішення залишається за страховиком.

Позивачем за свій рахунок було забезпечено евакуацію застрахованого пошкодженого транспортного засобу на СТО, яке було визначено відповідачем, внаслідок чого позивач поніс витрати у розмірі 1 509,74 грн, що підтверджується квитанцією №388Х - 851А- А4А0-3ХМ9 від 13 листопада 2021 року, копія якої міститься в матеріалах справи.

А тому, за умовами Договору відповідач має відшкодувати позивачу вказану суму на евакуацію автомобіля з місця ДТП до авторизованого СТО.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого стягнення судом коштів за евакуацію автомобіля у розмірі 1 509,74 грн, оскільки ПрАТ «СК «Уніка» було організовано та самостійно оплачено послугу евакуації автомобіля з місця пригоди, за що відповідач сплатив кошти у розмірі 1 666,96 грн, є неспроможними з огляду на відсутність будь-яких доказів на підтвердження таких витрат.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.

Частина друга вказаної статті передбачає, що моральна шкода, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно роз`яснень, наданих у пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

За змістом статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частин першої, другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З огляду на викладене, суд першої інстанції при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди врахував глибину фізичних та душевних страждань, завданих ОСОБА_1 , наявність перешкод у реалізації своїх життєвих планів, а також вимоги розумності та справедливості, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 5 000 грн.

Висновок місцевого суду щодо визначеного судом розміру моральної шкоди є правильним законним та обґрунтованим. Суд правильно керувався засадами розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності визначення місцевим судом в оскаржуваному рішенні розміру відшкодування моральної шкоди зводяться до незгоди заявника з оцінкою судом доказів.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до норм статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, відповідно до статті 137 ЦПК України, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (Правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 01 вересня 2020 року у справі №640/6209/19).

Матеріалами справи встановлено, що на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів позивача адвокатом АО «Ларго» Горячевим О.А. надано копії наступних документів: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХМ №000046 від 10 серпня 2016 року; ордер серії ВХ №1022378 від 31 березня 2022 року; Договір про надання правової допомоги №09/11/2021 від 09 листопада 2021 року (далі - Договір), укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Ларго»; Додаткова угода №2 до Договору від 16 березня 2022 року; рахунок-фактура АО «Ларго» № 122 від 16 березня 2022 року на оплату правової допомоги у розмірі 35 000 грн; квитанція № Е83М-968С-Е2В4-61КВ від 21 березня 2022 року та меморіальний ордер №319011053 від 21 березня 2022 року.

Відповідно п. 2.1. Договору адвокатське обєднання приймає від клієнта доручення щодо надання правової допомоги стосовно відшкодування матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автотранспортного засобу «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 ., а клієнт зобов`язується сплатити адвокатському об`єднанню гонорар у порядку, визначеному цим Договором.

Відповідно до п. 3.1. Договору за надання юридичних послуг визначених п.п. 2.3.1. - 2.5., цього Договору клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар, розмір якого визначається сторонами у відповідній Додатковій угоді.

16 березня 2022 року між позивачем та АО «Ларго» укладена Додаткова угода № 2 до Договору, предметом якої є надання юридичних послуг, пов`язаних із підготовкою позову та повного супроводу справи про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок пошкодження автотранспортного засобу «Kia Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП.

Адвокатське об`єднання надає такі послуги: консультування, підготовка та судовий супровід справи Клієнта з питань, пов`язаних із відшкодуванням шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (усно та письмово) з ПрАТ «СК «Уніка»; підготовка позовної заяви, клопотань, заперечень, скарг, адвокатських запитів в рамках судового супроводження справи щодо відшкодуванням матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автотранспортного засобу «Kia Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , з ПрАТ «СК «Уніка»; представництво інтересів Клієнта у судових органах, страхових компаніях, підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності та галузевої належності; отримання будь-яких документів та передання їх Клієнту.

Відповідно до п. 2.1. Додаткової угоди, сторонами досягнуто згоду про те, що оплата винагороди адвокатському об`єднанню здійснюється у фіксованому розмірі у сумі 35 000 грн за надання послуг по підготовці та подання позову та повного супроводу справи про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок пошкодження автотранспортного засобу «Kia Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП.

16 березня 2022 року АО «Ларго» виставлено позивачу рахунок-фактуру № 122 від 16 березня 2022 року на оплату правової допомоги у розмірі 35 000 грн.

21 березня 2022 року позивач оплатив вартість правової допомоги у повному обсязі, що підтверджується квитанцією № Е83М-968С-Е2В4-61КВ від 21 березня 2022 року та меморіальним ордером №319011053 від 21 березня 2022 року.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1). у разі задоволення позову - на відповідача;

2). у разі відмови в позові - на позивача;

3). у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на викладене, оскільки у даній справі позовні вимоги задоволено частково, а саме у розмірі 327 778,45 грн, що становить 97,37 % від розміру заявленої позовної вимоги (336 601,50 грн) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 34 079,50 грн, що є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, в цій частині доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими.

Відповідно до статті 374 ЦК України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Наведені порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу шляхом зменшення таких витрат з 35 000 грн до 34 079,50 грн.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, зводяться до власного тлумачення норм права, необхідності переоцінки доказів, а тому в іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Посилання апелянта на наявність у резолютивній частині рішення арифметичної помилки є обґрунтованим, проте не є підставою для скасування рішення суду та підлягає вирішенню в порядку, визначеному статтею 269 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить також стягнути з ПрАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, у розмірі 13 000 грн.

На підтвердження понесення таких витрат долучає Ордер на надання правничої (правової) допомоги; Детальний опис робіт (надання послуг); копію Додаткової угоди №3 від 20 січня 2023 року; копію рахунку-фактури №166 від 20 січня 2023 року на суму 13 000 грн; копію квитанції від 20 січня 2023 року про сплату 13 000 грн.

Відповідно до пункту 2.1 Додаткової угоди №3 сторонами досягнуто згоду про те, що оплата винагороди адвокатського об`єднання здійснюється у фіксованому розмірі у сумі 13 000 грн за надання послуг, пов`язаних з підготовкою відзиву на апеляційну скаргу в рамках судової справи №761/6809/22.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та ціни позову, беручи до уваги, що апеляційну скаргу задоволено частково, колегія суддів уважає, що стороною позивача доведено понесення ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 12 610 грн в суді апеляційної інстанції та вважає таку суму співмірною з ціною позову, складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» - Бортник Лесі Вікторівни - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - змінити, зменшивши розмір витрат на професійну правничу допомогу з 35 000 грн до 34 079,50 грн.

В іншій частині рішення - залишити без змін.

Стягнути з акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 610 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено «21» березня 2023 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик