Ухвала

20 березня 2023 року

місто Київ

справа № 694/637/20

провадження № 61-2777ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Гусаківська сільська рада Звенигородського району Черкаської області, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційного скаргою на постанову Черкаського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року, у якій просив оскаржуване судове рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Оскільки повний текст постанови Черкаського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року складено 08 грудня 2022 року, то останнім днем тридцятиденного строку для подання касаційної скарги є 09 січня 2023 року.

Заявник звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду у лютому 2023 року, тобто з пропуском строку.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску процесуального строку можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строку касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод для своєчасного звернення заявника з такою скаргою.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції не повідомляв його про розгляд справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 отримав у суді першої інстанції 30 січня 2023 року, а отже, відповідно до положень статті 390 ЦПК України має право на поновлення строку на касаційне оскарження.

Проте наведені підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки заявник не підтвердив належними доказами дати отримання ним копії судового рішення та доказів на підтвердження факту невиконання апеляційним судом положень статті 272 ЦПК України щодо направлення йому копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та вжиття ним невідкладних заходів, спрямованих на отримання копії судового рішення.

Посилання заявника на те, що зазначений строк ним пропущений з поважних причин, є необґрунтованим, оскільки на підтвердження цього заявник доказів не подав.

У розпорядженні Верховного Суду до стадії відкриття касаційного провадження немає матеріалів справи, що позбавляє можливості перевірити зазначені аргументи заявника.

Отже, наведені заявником у клопотанні підстави поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Тому заявнику необхідно надати докази отримання копії оскаржуваної постанови від 07 грудня 2022 року, порушення судом апеляційної інстанції вимог щодо видачі (надсилання) йому копії постанови, об`єктивної неможливості у розумний строк вжиття заходів для прискорення процедури касаційного оскарження.

Також, з метою встановлення дати направлення касаційної скарги, заявнику необхідно надати відповідні докази оператора поштового зв`язку, оскільки згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті неможливо встановити дату направлення ОСОБА_1 документів до Верховного Суду.

Суд звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком осіб, які беруть участь у справі. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» (Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії)).

Саме на заявника покладено обов`язок доведення наявності у нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження судового рішення.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

Касаційна скарга також не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки зміст касаційної скарги свідчить, що заявником оскаржується також і рішення суду першої інстанції, проте, прохальна частина касаційної скарги не містить вимоги щодо наслідків розгляду касаційної скарги на таке рішення.

Також Верховний Суд звертає увагу заявника, що Черкаський апеляційний суд не ухвалював власного рішення, а залишив без змін рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2022 року.

Отже, заявнику необхідно привести у відповідність зміст касаційної скарги з її процесуальною вимогою шляхом подання касаційної скарги у новій редакції, визначивши межі касаційного оскарження.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та її буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко