Номер провадження 2/754/27/23
Справа №754/5441/19
РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2023 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.,

секретаря судового засідання: Довгань Г.А.

за участі відповідача ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Києва про відшкодування шкоди, посилаючись на те що 08.10.2018 року приблизно о 14.00 год. на перехресті вул.Пшеничної - пр-ту Академіка Корольова в м.Києві з вини відповідача сталась ДТП, внаслідок чого було пошкоджено її автомобіль «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням третьої особи ОСОБА_3 . Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 30.11.2018 року відповідача було визнано винним. Як зазначає позивач, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Для визначення вартості страхового відшкодування вона звернулась до МТСБУ. Відповідно до Звіту № 371/М/2018 від 13.11.2018 року, вартість відновлювального ремонту становить 17349,64 грн. та 20496,57 без ПДВ на запчастини та витратні матеріали. Загальна сума завданої шкоди становить 37846,14 грн. Оскільки МТСБУ було відшкодовано 17349,64 грн., то позивач, посилаючись на ст.ст. 22, 1187 ЦК України, просить стягнути з відповідача відшкодування шкоди в розмірі 20946,57 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,00 грн.

30.09.2019 року Деснянським районним судом міста Києва проведено заочний розгляд справи та постановлено заочне рішення у справі.

15.11.2019 року до Деснянського районного суду м. Києва звернувся відповідач ОСОБА_1 із заявою про перегляд заочного рішення, в якій просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30.09.2019 року, задовольнити заяву, переглянути та скасувати вказане рішення суду. В обґрунтування заяви зазначив, що заочне рішення є незаконним і необгрунтованим та таким, що прийняте за відсутності у судовому засіданні відповідача та без врахування його доводів та заперечень. Зазначена обставина не дозволила відповідачу у справі реалізувати свої процесуальні права, а також порушила принцип змагальності сторін. Відповідач не був присутнім на засіданнях з поважних причин, оскільки не отримував судових повісток. У зв`язку з чим не мав змоги подавати свої доводи та заперечення. Зазначена обставина не дозволяла відповідачу у справі реалізувати свої процесуальні права, а також порушили принцип змагальності сторін. На підставі викладеного заявник просив скасувати заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30.09.2019 по справі № 754/5441/19 та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду судді Клочко І.В. від 03.03.2020 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди - задоволено, заочне рішення скасовано, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди призначено до розгляду в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду судді Клочко І.В. від 16.11.2020 було закрито підготовче провадження та призначено до розгляду справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2021 у зв`язку з прийняттям 19.10.2021 Вищою радою правосуддя рішення № 2087/0/15-21 про звільнення судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. , справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди передано до розгляду судді Таран Н.Г.

Ухвалою суду судді Таран Н.Г. від 11.11.2021 розгляд справи призначений до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідач в судове засідання з`явився, позовні вимоги не визнає та просив у задоволенні позову відмовити та пояснив, що вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав, а саме: Позивач зазначив, що вже більше року знаходиться у Вінницькій області за доглядом старенької матері і хворої сестри. Сестру похоронили на початку року. 13.11.2019 жінка отримала на пошті рішення суду, яке прийнято зі слів якоби потерпілої сторони. Заявник був учасником транспортної пригоди, яка відбулася 08.10.2018, в протоколі є пояснення двох сторін. По схемі ДТП можна зрозуміти, що автомобіль шевроле рухався позаду і на Т образному перехресті вїхав в заднє колесо "Мерседеса", тому що бордюр без радіуса. У заявника відеореєстратора немає, а водій "Шевролета" відеореєстратор сховав. 10.10.2018 через два дні після пригоди, заявник звернувся письмово до Управління патрульної поліції в м. Києві з проханням провести експертні висновки дорожньо-транспортної пригоди. Заявник вважає, що неможливо приймати рішення суду не маючи належних та допустимих доказів вини правопорушника. Враховуючи викладене просив суд у задоволенні позову відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомили, розгляд справи просили проводити у відсутність позивача та її представника

Заслухавши учасника засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Під час розгляду справи судом встановлено, що 08.10.2018 на перехресті вул. Пшенична та пр. - ту А. Корольова в м. Києві сталась ДТП за участю автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача та автомобіля «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 (позивача). На дату вчинення події відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у вчиненні ДТП підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 30.11.2018. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 . Розмір завданого матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля, становить 17 349,64 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП відшкодована не була, при цьому власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернулася до МТСБУ з відповідною заявою. МТСБУ було сплачено потерпілій особі регламентну виплату в розмірі 17 349,64 грн..

МТСБУ після виплат посилаючись на норми ст.1191 ЦК України, п.38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зазначело, що до МТСБУ після проведення виплати потерпілій особі виникло право зворотної вимоги (регресу) та звернулася до суду щодо стягнення з ОСОБА_1 про відшкодувати витрат в порядку регресу. Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07.06.2022 позовні вимоги МТСБУ задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати в розмірі 18 149, 64 грн. та понесені по справі судові витрати зі сплати судового збору 2270,00 грн.

На сьогоднішній день, позивач отримав відшкодування матеріальної шкоди, а з відповідача згідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07.06.2022 року в порядку регресу витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати стягнуті. На момент розгляду даної справи рішення суду оскаржується.

Позивач посилається на те, що їй не відшкодовано вартість запчастин та витратних матеріалів в сумі 20496,57 грн., яка визначена Звітом №371/М/2018 від 13.11.2018 року та посилаючись на вимоги ст. 1194 ЦК України, у звязку з тим, що страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування - відповідач зобовязаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Звітом №371/М/2018 від 13.11.2018 року про оцінку вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача у ДТП складає 17349,64 грн.

Вартість відновлювального ремонту КТЗ - це грошові кошти, що необхідні для відновлення пошкодженого чи розукомплектованого КТЗ.

Отже, даним звітом не визначено, що для відновлення автомобіля позивача до стану (у якому перебував транспортний засіб до моменту ДТП) у вартість відновлювального ремонту не включено вартість запчастин необхідних для такого ремонту.

Також, судом враховується, що позивачу виплачена сума необхідна для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу МТСБУ, а також, те, що позивачем не надано жодного доказу про те, що вказаної суми не достатньо для відновлення транспортного засобу чи нею витрачено більше коштів на відновлювальний ремонт.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відтак, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання про залишення позову без задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 263-265, 274-279, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, п.п. 15.5 п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП в матеріалах справи відсутній, місце проживання: АДРЕСА_2 )

Повний текст рішення суду складено 09.03.2023 року.

Суддя: Н.Г.Таран