Справа № 202/5704/22
Провадження № 2/202/359/2023
16 березня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Пеки Д.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
представника третьої особи -Воднєвої Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Управління - служба у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, -
05 вересня 2022 року ОСОБА_1 в особі представника звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа Управління - служба у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, відповідно до якої просив суд: позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від її заробітку, щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття та покласти сплату судових витрат на відповідача.
Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що позивач з відповідачем ОСОБА_3 , не перебували в зареєстрованому шлюбі, але якийсь час проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_4 . Останні п`ять років сторони разом не проживають, мати живе своїм життям, залишивши дитину з батьком. З самого народження дитина проживає з батьком, знаходиться на його вихованні та утриманні.
Позивач ніколи не перешкоджав відповідачу спілкуватися з дитиною, але вона не виявляє бажання, тільки інколи телефонує дитині. Відповідачка не працює, точне її місце проживання не відоме. Вона зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, має схильність до вчинення кримінальних правопорушень та відповідне способу життя оточення. На даний час обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Дитиною не цікавиться, не виконує своїх обов`язків з виховання та утримання дитини, не виявляє почуття любові. Крім того, 02 липня 2022 року склала нотаріально посвідчену заяву про те, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 вересня 2022 року, головуючим суддею у розгляді вказаної справи визначено суддю Слюсар Л.П.
В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, ухвалою суду від 07 вересня 2022 року витребувано у Національної соціальної сервісної служби України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідь з якої надійшла на адресу суду 12 вересня 2022 року.
Ухвалою судді від 13 вересня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме витребувано від Управління - Служба у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради Висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року, закрито підготовче провадження у справі.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з наведених в позові підстав та просили суд позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася. Оскільки відповідно до повідомлення Національної соціальної сервісної служби України інформація про місце перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня, то відповідно до ч.ч.11,12 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що позивач та представник позивача не заперечували проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи Управління - служба у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради в судовому засіданні підтримала Висновок та просила суд позов задовольнити.
Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. В цивільному шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є: мати - ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1220 від 05 вересня 2012 року(а.с.14).
Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 04.02.2022 року за №982, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки КЗО «Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня №147 імені Вячеслава Чорновола» Дніпровської міської ради від 15 серпня 2022 року №98, ОСОБА_4 навчається в 4-В класі комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня №147 імені Вячеслава Чорновола» Дніпровської міської ради. Згідно з характеристикою учня 4-В класі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 навчається в школі з першого класу. ОСОБА_4 виховує батько ОСОБА_1 , який відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. Батько підтримує постійний зв`язок зі школою та класним керівником, відвідує батьківські збори та шкільні заходи. Під час роботи батька ОСОБА_5 не залишається на самоті, бабуся ОСОБА_6 допомагає доглядати за дитиною.
Згідно висновку Органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 08.02.2023 року №0/11-35, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вважають доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Органом опіки та піклування встановлено, що мати, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , самоусунулась та свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до сина будь-якої материнської уваги та турботи, не займається вихованням та утриманням сина, не піклується про його фізичний, духовний, моральний розвиток. Вона зловживає алкогольними напоями, не працює, веде аморальний спосіб життя. На даний час притягається до кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 119 Кримінального кодексу України (справа № 182/3963/21, провадження № 1-кп/0182/914/2021 розглядається Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області).
Відповідно до нотаріально заяви ОСОБА_3 , яка посвідчена 02 липня 2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Меньшиковою К.О., зареєстрованою в реєстрі за №304, « ОСОБА_3 , розуміючи зміст та правові наслідки цього документа, діючи відповідно до власного волевиявлення, без будь-якого примусу та/або тиску зі сторони, заявляє, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». (а.с.15).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків.
Як встановлено в судовому засіданні останні п`ять років ОСОБА_3 не зустрічалася з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який залишився проживати разом із батьком, матеріальну допомогу не надає, тобто позивач у справі та всі питання щодо виховання дитини вирішує самостійно.
Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини її матір`ю підтверджено матеріалами справи, тому суд, враховуючи наявні докази винної поведінки відповідача, яка, безперечно, свідчить саме про безпідставне ухилення матері від виконання своїх обов`язків, вважає позовні вимоги позивача щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог позивача про стягнення аліментів на дитину, то суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Суд приймає до уваги, що відповідач ОСОБА_3 є працездатною особою, будь-яких доказів щодо обмежень у працевлаштуванні відповідачем не надано або обставин, які б унеможливлювали сплату аліментів відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України судом не встановлено.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.183 СК України Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
У відповідності до ч. 5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи наведені норми, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з ОСОБА_3 щомісячно, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 05 вересня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З приводу розподілу судових витрат, слід зазначити, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., який в порядку ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на його користь з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7,19, 150,155,157,164 СК України, ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 141, 258, 259, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з 05 вересня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по справі в розмірі 992 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст буде складено 27.03.2023 року
Суддя Л.П. Слюсар