ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у режимі відеоконференції у м.Полтаві справу за апеляційною скаргою адвоката Ісаєвої Катерини Олексіївни, представника ОСОБА_1 , на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 січня 2022 року (час ухвалення судового рішення з 12:31:21 до не зазначено; дата виготовлення повного текста судового рішення не зазначена) у справі за заявою адвоката Ісаєвої Катерини Олексіївни, представника ОСОБА_1 , про перегляд за нововиявленими обставинами рішення у справі №638/11807/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

треті особи: Десята Харківська державна нотаріальна контора, Національний банк України, ОСОБА_3 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У грудні 2021 адвокат Ісаєва К.О., представник ОСОБА_1 , звернулась до суду із вказаною заявою, просила скасувати за ново виявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.09.2017 у справі №638/11807/15 та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування заяви стверджуєтьсяє, що ухвала Апеляційного суду Харківської області від 12.04.2017 у справі №638/6327/14-ц, на підставі якої ухвалено рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.09.2017 у справі 638/11807/15-ц скасована, із подальшим прийняттям постанови Верховним Судом від 22.11.2021 у справі №638/6327/14-ц, що є підставою для перегляду рішення суду у даній справі за нововиявленими обставинами на підставі п.3 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22.11.2021 у справі №638/6327/14-ц, впливають на юридичну оцінку обставин справи, які встановлені судом у справі №638/11807/15-ц, та мають важливе значення для її розгляду, тобто містять факти, які за своєю природою є нововиявленими обставинами, оскільки спростовують висновки та факти, встановлені рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова у справі 638/11807/15-ц та виключають підстави для задоволення позову ОСОБА_2 .

В межах розгляду судової справи №638/6327/14 визнано право ОСОБА_1 на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , що є нововиявленою обставиною, яка слугує підставою для перегляду рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 04.09.2017 у справі №638/11807/15-ц.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 січня 2022 року відмовлено за недоведеністю у задоволенні заяви адвоката Ісаєвої К.О., представника ОСОБА_1 , про перегляд рішення у справі №638/11807/15-ц за нововиявленими обставинами.

Адвокат Ісаєва К.О., представник ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення про задоволення поданої заяви.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджується, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини і тому помилився у своїх висновках.

Суд не звернув уваги, вимога про перегляд судового рішення заявлена з підстав, передбачених п.3 ч.2 ст.423 ЦПК України. а не п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Суд не дав належної оцінки тому факту, що саме висновки, викладені в ухвалі Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2017 року (справа № 638/6327/14), лягли в основу рішення суду, що підлягає перегляду за ново виявленими обставинами.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2022 року справу передано в провадження колегії суддів Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23.02.2022 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 04.09.2017 у справі №638/11807/15-ц задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: Десята Харківська державна нотаріальна контора, Національний банк України, ОСОБА_3 , про стягнення безпідставно набутого майна (грошових коштів).

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті 17.09.2012 грошові кошти у розмірі 16 065,82 грн.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 9 456,68 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30.11.2017 рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.09.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 10.09.2018 рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 04.09.2017 та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30.11.2017 залишено без змін.

У межах розгляду справи № 638/6327/14 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , про визнання права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 ухвалені такі судові рішення.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні позову у зв`язку із пропуском строку давності.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у позові з інших підстав.

Постановою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року судові рішення у справі скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 02 липня 2020 року і постановою Верховного Суду від 22 листопада 2021 року, позов задоволено: визнано за ОСОБА_1 , право на спадкування після смерті ОСОБА_5 за заповітом від 06 червня 2000 року, реєстровий номер 1-873.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення суду у справі №638/11807/15-ц, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник скасування ухвали Апеляційного суду Харківської області від 12.04.2017 у справі №638/6327/14-ц та ухвалення у подальшому іншого судового рішення по суті спору, не є ново виявленими у розумінні ст. 423 ЦПК України.

Апеляційній суд погоджується з висновками суду першої інстанції та, перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з такого.

Принцип правової (юридичної) визначеності визнається одним із елементів належної судової процедури у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав важливість забезпечення принципу юридичної визначеності як елементу верховенства права, який, окрім іншого, вимагає, щоб ухвалене судами остаточне рішення не могло бути скасованим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» від 28 листопада 1999 року, заява № 28342/95). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду й нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (пункти 51-52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» від 24 липня 2003 року, заява №52854/99; ухвала Європейського суду з прав людини щодо прийнятності заяви № 62608/00 «Агротехсервіс проти України»; пункти 42-44 рішення Європейського суду з прав людини від 9 червня 2011 року, заява № 4994/04 у справі «Желтяков проти України»).

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України у зв`язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення, постанова або ухвали суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили.

Згідно ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст.423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

У постановах Верховного Суду від 28.08.2018 (справа № 910/24418/16), від 27.06.2019 (справа № 711/2178/17), від 26.01.2022 (справа № 922/3149/18), 30.06.2022 (справа №910/13908/17) викладені такі правові висновки.

Скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Для вирішення питання про наявність або відсутність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України суду, належить перевірити чи підтверджуються доводи заявника про скасування такого судового рішення (перший критерій) та чи дійсно таке рішення було підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду, тобто, наслідком скасування такого рішення є інше за змістом вирішення спору по справі (другий критерій).

Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв`язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв`язок, факти, встановлені в одній із справ, повинні мати значення для іншої справи.

Дослідивши зміст судових рішень, на які зроблене посилання у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, апеляційний суд керується такими міркуваннями.

У рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.09.2017 (справа №638/11807/15) дослівно зазначено: «В останнє, рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 12.04.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання права на спадкування за заповітом, відмовлено, оскільки юридичний факт належності заповіту у передбаченому законом порядку не встановлено. Зазначене судове рішення набрало законної сили, а відтак вищевказані обставини, у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню.»

Надалі, у судовому рішенні зроблений висновок, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 є ОСОБА_2 .

Разом з тим, як слідує із позову, ОСОБА_2 мотивував безпідставність набуття ОСОБА_1 грошових коштів саме скасуванням судового рішення у справі № 2-7675/2011, на виконання кого він ці кошти отримав (16 065,82 грн), і саме цю суму коштів просив стягнути із ОСОБА_1 на його користь.

Суд, вирішуючи спір у справі №638/11807/15, послався на судові рішення у справі № 2-7675/2011, і зробив висновок про безпідставність набуття ОСОБА_1 коштів у сумі 16 065,82 грн саме у зв`язку з тим, що судове рішення, на виконання якого він отримав ці кошти, у подальшому було скасоване ч.1 ст.1212 ЦК України. Тобто висновок суду про безпідставність набуття ОСОБА_1 коштів у розумінні норм глави 83 ЦК України не ґрунтувався виключно на тій обставині, що юридичний факт належності заповіту у передбаченому законом порядку не встановлено.

Верховний Суд, залишаючи без змін судові рішення у справі №638/11807/15, у постанові від 10 вересня 2018 року зазначив таке: «… судами правильно враховано те, що ОСОБА_1 отримав грошові кошти як спадкоємець за рішенням суду, яке скасоване судом апеляційної інстанції, та з огляду на те, що ОСОБА_2 не був стороною у справі, в якій вирішувалося питання про стягнення коштів із ПАТ КБ «Приватбанк» та неможливістю застосування такого механізму як поворот виконання рішення суду, дійшов правильного висновку про задоволення вимог.

…враховуючи правовідносини, що склалися між сторонами у справі та відсутність юридичного факту належності заповіту ОСОБА_5 , у суду відсутні підстави вважати рішення судів попередніх інстанцій такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального права.»

У межах розгляду справи № 638/6327/14 той факт, що заповіт № 1-873 від 06.06.2000 від імені ОСОБА_5 підписаний ОСОБА_5 , встановлений рішенням суду, яке набрало чинності 02 липня 2020 року, тобто через два з половиною роки, після набрання чинності рішення, щодо якого заявлено вимогу про його перегляд. Така обставина є новою, проте не є нововиявленою у розмінні ст.423 ЦПК України.

Зважаючи на встановлене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ісаєвої Катерини Олексіївни, представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 06 березня 2023 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов