Дата документу 06.03.2023 Справа № 336/4443/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/4443/22 Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
Провадження № 22-ц/807/730/23 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
У Х В А Л А

06 березня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.

суддів: Кримської О.М.

Кочеткової І.В.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року позов забезпечено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, 02 лютого 2023 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 направив апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До апеляційної скарги було долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому ОСОБА_1 зазначив, що повний текст ухвали суду отримав 22 листопада 2022 року, в Україні введено воєнний стан, на його утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_4 , яка з 24 листопада 2022 року по 07 грудня 2022 року хворіла, 20 листопада 2022 року він уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Вишковською В.І., яка 05 грудня 2022 року по 16 грудня 2022 року перебувала на лікарняному, 24 грудня 2022 року адвокат Вишнякова В.І. повідомила його про неможливість подальшої участі у справі, у зв`язку з чим 30 грудня 2022 року було розірвано договір про правову допомогу, він зміг звернутись до іншого адвоката лише 10 січня 2023 року, якому був потрібний час для ознайомлення з матеріалами справи в умовах воєнного стану та відключення електроенергії.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваної ухвали суду складено 17 листопада 2022 року.

Таким чином, останнім днем на подання апеляційної скарги було 02 грудня 2022 року.

Апеляційна скарга направлена до суду 02 лютого 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Копія ухвали суду була отримана ОСОБА_1 22 листопада 2022 року.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не містилось зазначення поважних обставин, які перешкоджали ОСОБА_1 звернутись протягом встановленого строку з апеляційною скаргою.

Колегія суддів не прийняла до уваги посилання ОСОБА_1 на хворобу дитини, яка перебуває на його утриманні, оскільки 20 листопада 2022 року ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Вишковською В.І., яка до 02 грудня 2022 року мала можливість звернутись до суду з апеляційною скаргою.

Окрім того, відсутнє зазначення обставин, які перешкоджали ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_5 звернутись з апеляційною скаргою в період з 17 грудня 2022 року по 29 грудня 2022 року.

Колегія суддів звернула увагу на те, що після укладання договору про надання правової допомоги з іншим адвокатом Савеловою Ю.М. 10 січня 2023 апеляційна скарга була подана майже через місяць.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким визначити інший час та місце спілкування дитини з матір`ю за адресою проживання батька у його присутності, фактично не зазначаючи змісту іншого порядку спілкування.

Із зазначених підстав ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20 лютого 2023 року визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року залишено без руху.

Надано ОСОБА_1 строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для направлення до Запорізького апеляційного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку, оновленої апеляційну скаргу, оформленої відповідно до вимог ст.ст. 356, 374 ЦПК України, із зазначенням змісту нового судового рішення, яке ОСОБА_1 просить ухвалити, з копіями скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Роз`яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 3 ст. 185, ст.ст.357, 358 ЦПК України.

До Запорізького апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої було долучено оновлену апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 знову посилалась на воєнний стан, ракетні атаки, обстріли, аварійні відключення електроенергії в Рівненській області, де працює адвокат Вишковська В.І., та в Київській області, де працює адвокат Савелова Ю.В.

Згідно із ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Відтак, чинне процесуальне законодавство не пов`язує право суду поновити пропущений строк з чітко визначеним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. При цьому, на суд покладається обов`язок обґрунтовувати відповідне своє рішення щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, а також встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata (принцип правової визначеності).

Виходячи з викладеного, клопотання чи заява про поновлення встановленого законом процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як було встановлено апеляційним судом та зазначено в ухвалі від 20 лютого 2023 року у матеріалах даної справи наявні докази отримання копії оскаржуваної ухвали суду ОСОБА_1 22 листопада 2022 року.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 не доведено, що у випадку вчасного, сумлінного та у належний спосіб використання всіх наявних засобів та можливостей, передбачених законодавством, з метою запобігання невиправданому зволіканню під час реалізації свого гарантованого законом права на апеляційне оскарження судового рішення, ОСОБА_1 та його представник не мали об`єктивної можливості подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ОСОБА_1 відповідної ухвали суду.

На переконання колегії суддів, у вказаному клопотанні скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження наведено формально та безвідносно до фактичних обставин справи.

З урахуванням наявних у справі доказів вручення ОСОБА_1 копії оскаржуваного судового рішення, п`ятнадцятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, подачі апеляційної скарги через два місяці після закінчення строку на апеляційне оскарження, непостійного характеру ракетних атак, обстрілів, аварійних відключень електроенергії, враховуючи те, що сам по собі факт запровадження на території України воєнного стану не є беззаперечною підставою для поновлення встановлених законом процесуальних строків, колегія суддів дійшла висновку, що обставини, якими скаржник обґрунтовує поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, не дають підстав вважати їх об`єктивно непереборними. Процесуальна поведінка скаржника не демонструє повноти використання своїх процесуальних прав та достатньої зацікавленості щодо належного захисту своїх прав у судовому порядку. Скаржник не довів, що у цій справі можливість вчасного подання ним апеляційної скарги не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення. Натомість пропуск строку на апеляційне оскарження судових рішень через пасивну поведінку скаржника щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі не є поважною причиною пропуску строку.

Такий висновок колегії суддів ґрунтується у тому числі на необхідності дотриманням балансу суспільного та приватного інтересів, оскільки держава в особі судових органів повинна забезпечити заінтересованим особам право на використання наявних засобів правового захисту, заінтересовані особи повинні розраховувати на те, що процесуальні норми судочинства будуть застосовані, а неналежне використання своїх прав однією із сторін у судовому процесі не стане перешкодою для іншої сторони у реалізації її права на виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання в суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся зі скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними (ухвали від 18 вересня 2020 року у справі № 11-119сап20, від 22 лютого 2021 року у справі №9901/42/20).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19 процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в судочинстві виникнуть порушення прав учасників процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. І навпаки, безпідставне поновлення таких строків свідчить про порушення принципу правової визначеності. Кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності.

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року необхідно відмовити на підставі ст.ст.357, 358 ЦПК України.

ОСОБА_1 не позбавлений права звернутись до суду першої інстанції із вмотивованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову,

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова