справа 295/1865/23
У Х В А Л А

15 березня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, розглянув заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування, --

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до суду надійшла дана судова справа разом із заявою про вжиття заходів забезпечення позову. Останньою заявою її автор просить вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони на відчудження спірного майна. В обґрунтування заявленого суду повідомив наступне. Предмет позову стосується майна на яке претендує позивач і наразі існує загроза його відчудження, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Процесуальним законом дане питання врегульовано наступним чином.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" зазначив, що "розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам" (пункт 4). Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Проаналізувавши зміст заяви та додані матеріали, вимоги процесуального закону та усталену судову практику, суд вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів наявності реальної загрози порушення прав позивача і те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду лише в разі його задоволення. Не доведено суду і той факт, що вжиття заходів забезпечення позову саме таким шляхом, який зазначено в заяві, не порушить прав, свобод та інтересів будь-яких інших осіб, які не є сторонами у справі. Наведені позивачем відомості про здійснення відповідачем дій по реалізації спірного майна ніякими доказами не підтверджені.

На додаток, позивач посилається на наявність у нього прав на спірне майно, як на спадкове майно своїх батьків, однак доказів спорідненості суду не надає, що, з наявним наразі обсягом матеріалів, виключає взагалі його будь-яке відношення до спірного майна.

Не наведено позивачем доказів і нагальності вжиття заходів забезпечення позову станом на момент подачі заяви, оскільки, як встановлено судом, оспорюваний договір дарування укладено у вересні 2021 року, про його існування позивач дізнався в липні 2022 року. Тобто, більш як шість місяців, з часу відкриття для себе позивачем спірного правочину, не вчинялись будь-які заходи щодо захисту порушених прав. І лише наразі, з`явилась нагальна потреба у застосуванні заявлених заходів. Для вирішення заявленого спору законом виділено 60 днів з дня відкриття провадження у справі. За даний час, на переконання суду та з урахуванням наданих доказів, відсутня нагальність в тому числі для задоволення заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 153 ЦПК України, суд, --

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 15 березня 2023 року.

Суддя Євген Татуйко