ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2326/23 Справа № 191/435/21 Категорія 50 Суддя у 1-й інстанції - Костеленко Я. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 15 вересня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі ОСОБА_1 . За час шлюбу у них народилися дві доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 24 лютого 2015 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на старшу доньку ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини, але виконавчий лист до стягнення не пред`являвся.Зазначає, що відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У березні 2021 року ОСОБА_2 змінила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання однієї доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для задоволення позову, виходячи з обґрунтованості вимог та доведеності обов`язку батька утримувати свою малолітню дитину.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким змінити розмір аліментів, визначений судом першої інстанції на утримання дитини з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів його заробітку (доходу).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою добровільне виконання ним обов`язку зі сплати аліментів на утримання старшої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що на підставі рішення суду з нього фактично проводиться стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку, що суттєво вплине на його матеріальний стан та не відповідає вимогам закону. Крім того, про час та місце розгляду справи 12 березня 2021 року в установленому законом порядку йому не було повідомлено.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача адвокат Циб С.Б. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 цього Кодексу).

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд першої інстанції вирішуючи спір по суті, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог мотивуючи своє рішення тим, що відповідач, будучи здоровим та працездатним, як батько, зобов`язаний та має можливість утримувати свою малолітню дитину.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у визначеному судом розмірі.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом першої інстанції добровільного виконання батьком свого обов`язку зі сплати аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки самостійна сплата коштів на утримання малолітньої дитини не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє відповідача, як батька від основного обов`язку по утриманню дитини.

Посилання в апеляційній скарзі на те, щона підставі оскаржуваного рішенням суду з відповідача фактично проводиться стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку, що суттєво впливає на його матеріальний стан та не відповідає вимогам закону, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки законодавством не обмежено право батька надавати добровільну матеріальну допомогу дітям, окрім сплати аліментів.

Доказів, що свідчить про неможливість відповідача сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, суду не надано.

Водночас колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернутись до суду з позовом саме про зміну встановленого розміру аліментів за наявності доведених підстав, передбачених положеннями ст.192 СК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи призначений на 12 березня 2021 року, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с.19).

Фактично доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними, оскільки не спростовують обов`язок батька брати участь у матеріальних витратах на малолітню дитину, яка потребує такої допомоги.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Суддя: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова