Номер провадження: 22-ц/813/2815/23
Справа № 522/854/21
Головуючий у першій інстанції Кузнецова В. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А. П., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря - Власенко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03.02.2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», третя особа: ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

16.01.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», третя особа: ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якого просила зобов`язати відповідача надати їй акт перевірки, постанову про накладення штрафних санкцій у сумі 8310,5 грн, де чітко вказати законодавство про накладення штрафу та розрахунок штрафу; повернути їй зайво виплачені нею 7423,50 грн; повернути 860 грн та штрафні санкції; зробити перерахунок за полив - замість 314 кв.м. розрахувати 110 кв.м.; виплатити моральні збитки у розмірі 50 000 грн.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 06.07.2004 року вона отримує воду з «Інфоксводоканалу». Боргів не мала. Несподівано позивач отримала лист, що в неї налічується заборгованість на 01.08.2020 року у сумі 7423,45 грн, який вона сплатила та після сплати їй знову нарахували штраф у розмірі 887,68 грн, без усіляких пояснень. Заборгованість виникла згідно акту перевірки за користування басейном, який знаходиться на її ділянці з 2000 року та зазначений в документах її ділянки. На протязі 20 років вона немає водолічильника і розраховується згідно квитанцій відповідача. Між сторонами є договір на послуги водопостачання від 08.09.2006 року №20401/1, де немає басейна та невірно вказана площа поливу ділянки, а саме 314 кв.м., замість площі поливу 110 кв.м. На її неодноразові звернення до відповідача щодо ситуації, яка склалася жодної відповіді не отримувала. У червні 2017 року вона звернулася до відповідача щодо встановлення лічильника води та в рахунок послуги сплатила 860 грн, які були виставлені їй відповідачем. Однак, до теперішнього часу лічильник їй не було встановлено. Крім того, на її письмові звернення їй відповідають, що вона зовсім не зверталась з проханням встановити лічильник. Також, вказує, що штраф за басейн нараховано безпідставно, оскільки його було збудовано у 2000 році і він є в плані її земельної ділянки, а також, що басейн безканалізаційний та немає підводу до води, а якість води досягається за допомогою хімії.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.02.2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (, адреса: м. Одеса, вул. Басейна, 5), третя особа: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), про зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково.

Зобов`язано ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (, адреса: м. Одеса, вул. Басейна, 5) повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) зайво виплачені кошти у розмірі 7423 (сім тисяч чотириста двадцять три) грн 50 коп.

Зобов`язано ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (, адреса: м. Одеса, вул. Басейна, 5) зробити перерахунок ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за полив, замість 314 кв.м. розрахувати на 110 кв.м.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (, адреса: м. Одеса, вул. Басейна, 5) на користь держави судовий збір у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Приморського районного суду міста Одеси по цивільній справі № 522/854/21.

Заява обґрунтована тим, що згідно рішення суду відповідач повинен був повернути ОСОБА_1 зайво виплачені кошти у розмірі 7423,50 гривень та повинен був зробити перерахунок за полив замість 314 кв.м. на 110 кв.м. Перший пункт виконаний, другий пункт не виконаний. Відповідач мотивує тим, що суд зобов`язав його перерахувати суму, а не повернути грошові кошти позивачу.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.02.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Приморського районного суду міста Одеси по цивільній справі № 522/854/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», третя особа ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 21.02.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, відповідно до якої просили:

зобов`язати ТОВ «Інфоксводоканал» письмово:

-зробити перерахунок за полив 3.314 кв.м. на 110 кв.м.;

-надіслати апелянту письмову копію перерахунку;

-повернути апелянту зайво отримані кошти по перерахунку з урахуванням штрафних санкцій ст. 625 ЦПК України на банківську картку ОСОБА_2 .

При цьому посилаючись на те, що відповідач за допомогою незрозумілого рішення суду першої інстанції намагається усіляко уникнути відповідальності.

11 травня 2022 року на адресу Одеського апеляційного суду від представника ТОВ Філія «Інфоксводоканал» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

При цьому посилаючись на те, що апеляційна скарга є необгрунтованою, а ухвала суду першої інстанції такою, що постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

20 червня 2022 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшли «уточнення до позовних вимог», з яких вбачається, що апелянт просить відшкодувати понесені нею матеріальні збитки за несвоєчасну установку лічильника, завищену площадку полива з 110 кв.м. до 314 кв.м., вимушені платежі за воду та каналізацію замість 17 куб.м. - 70,4 куб.м. стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 50 000 гривень.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.03.2022 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03.02.2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», третя особа: ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії.

17 березня 2023 року справу було призначено до розгляду.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись, причини неявки суду не повідомили.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Із змісту статті 271 ЦПК України вбачається, що роз`яснення судового рішення - це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Зі змісту зазначеної статті вбачається і те, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Як правило, роз`ясненню підлягає резолютивна частина судового рішення, яка повинна містити чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення або інших заявлених вимог.

При цьому особи, які ініціювали роз`яснення, у відповідній заяві мають вказати: що саме у резолютивній частині судового рішення є незрозумілим; варіанти тлумачення судового рішення; як саме невизначеність та нечіткість резолютивної частини судового рішення може вплинути на ефективність його виконання.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Таким чином, виходячи із системного тлумачення положень чинного законодавства, роз`яснено може бути судове рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини. Тобто, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі.

Якщо порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє у роз`ясненні рішення.

В рішенні Приморського районного суду чітко встановлено:

«Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (, адреса: м.Одеса, вул. Басейна, 5), третя особа: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (, адреса: м.Одеса, вул. Басейна, 5) повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) зайво виплачені кошти у розмірі 7423 (сім тисяч чотириста двадцять три) грн 50 коп.

Зобов`язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (, адреса: м.Одеса, вул. Басейна, 5) зробити перерахунок ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за полив, замість 314 кв.м. розрахувати на 110 кв.м.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (, адреса: м.Одеса, вул. Басейна, 5) на користь держави судовий збір у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн.»

Суд зауважує, що резолютивна частина рішення суду не допускає різного тлумачення, та вважає за необхідне у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення відмовити, оскільки у даній заяві про роз`яснення судового рішення заявник фактично порушує питання про зміну рішення та внесення в нього нових даних та просить суд роз`яснити мотиви ухваленого рішення.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності роз`яснення позивачу, що незгода з мотивами чи висновками суду забезпечена реалізацією права на судовий захист, а саме можливістю оскарження рішення суду першої інстанції. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав, свобод та інтересів.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача моральної шкоди слід зазначити наступне.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначені статтею 374 ЦПК України, яка не передбачає можливість прийняття до провадження та розгляду нових (уточнених) позовних вимог за результатами розгляду апеляційної скарги.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановлена з дотриманням вимог процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

При цьому апеляційний суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у разі наявності належно мотивованих підстав для вчинення відповідних процесуальних дій та подання ним достовірних та достатніх доказів в обґрунтування своїх вимог.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 375 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03.02.2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», третя особа: ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 березня 2023 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

О. М. Таварткіладзе