Справа № 645/114/23
Провадження № 2-о/645/13/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.

секретар судового засідання - Солодовник К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Харківська міська рада, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, якою просить встановити факт постійного проживання заявника разом із чоловіком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в тому числі за період з 01.03.2017 по день смерті спадкодавця.

Заява обґрунтована тим, що 07 січня 1986 року між ОСОБА_1 га ОСОБА_2 був укладений шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на: 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить померлому на праві спільної сумісної власності із заявницею на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 23.02.2004 року, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради; 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить померлому на праві спільної часткової власності із заявницею на підставі договору дарування квартири від 17.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Губською В.А., зареєстрованого в реєстрі за №5453. Заявниця є єдиною спадкоємицею за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ганшиної О.Ю. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, проте у вчиненні нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв`язку із неподанням нотаріусу у встановлені строки заяви про прийняття спадщини та відсутності підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На момент смерті ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 на момент смерті чоловіка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Заявниця хоча і була на час відкриття спадщини зареєстрована за іншою адресою, але фактично проживала зі своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 . Цей факт підтверджується: актом, складеним сусідами ОСОБА_1 , завірений начальником дільниці №25 ЖКС; інформацією про особистість, наданою 05.01.2023 року Відділом поліції№2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області; тим, що особові рахунки за адресою: АДРЕСА_1 відкриті на ім`я ОСОБА_1 ; оплату комунальних послуг, не дивлячись на відсутність реєстрації у цій квартирі, здійснювала виключно заявниця; фактом отримання ОСОБА_1 пенсійних виплат за адресою: АДРЕСА_1 , яку доставляють працівники АТ «Укрпошта»; фотографії, з яких вбачається спільне проведення подружжям дозвілля та святкування урочистих дат; тим, що з вересня 2021 року до дати смерті, ОСОБА_2 проходив лікування раку прямої кишки. Весь цей час заявниця здійснювала догляд за своїм чоловіком, купувала за власні кошти необхідні ліки, супроводжувала до медичних закладів, а після смерті чоловіка здійснила його поховання.

Ухвалою суду від 17.01.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Витребувано у приватного нотаріуса ХМНО Ганшиної О.Ю. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомлено.

Представник заявника - адвокат Огієнко Б.С. у судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити вимоги заяви в повному обсязі, клопотань про виклик свідків та витребування (надання) суду нових доказів не заявив.

Представник заінтересованої особи Харківської міської ради - у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено.

Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 07.01.1986 Комінтернівським відділом РАГСу м.Харкова, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклали шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_1 (а.с.10).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 13.12.2021 складено актовий запис № 26175 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.11).

Вивченням матеріалів спадкової справи № 134/2022 (69998746), початої 05.12.2022 приватним нотаріусом ХМНО Ганшиною О.Ю., 05.12.2022 ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_2 . Інші особи із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не зверталися (а.с. 74-89).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2022 ПН ХМНО Ганшина О.Ю. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після її чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та зазначила, що станом на день смерті ОСОБА_2 заявниця не була зареєстрована з ним за однією адресою, згідно інформації з офіційних реєстрів (а.с.12-13).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції Укроїм від 22.02.2012 № 296/5.

Згідно п.п. 3.21 Розділу ІІ Глави 10 вказаного Порядку спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем п.п.3.22. Розділу ІІ Глави 10 Порядку).

Заявниця ОСОБА_1 наполягає на тому, що вона постійного проживала з чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 , хоч і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відомостей з копії паспорту заявниці, які містяться у матеріалах цивільної справи, ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 23.05.2012 по 01.03.2017, а з 01.03.2017 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

З договору дарування квартири від 17.11.2004 вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 41-45).

Квартира, у якій зареєстрована заявниця ОСОБА_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_4 від 23.02.2004 (а.с. 46-48).

Проте, на думку суду, факт належності заявниці та її чоловікові вказаного нерухомого майна на праві спільної часткової та сумісної власності сам по собі не свідчить про те, що заявниця саме проживала зі своїм чоловіком на момент його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , а не просто навідувалася у належне їй житло. Окрім того, вказане майно набуте подружжям задовго до смерті ОСОБА_1 .

Заявниця стверджує, що комунальні послуги за утримання вказаного вище житла сплачувала виключно вона, на підтвердження чого надала суду копії відповідних квитанцій (а.с. 28-40).

Проте, Верховний Суд у своїй сталій практиці неодноразово висловлював позицію, що непроживання особи у власній квартирі не звільняє її від обов`язку сплачувати надані житлово-комунальні послуги (постанова ВС від 02.04.2020,у справі № 757/29813/17).

Факт відкриття на ім`я заявниці особових рахунків для ведення обліку розрахунків за комунальні послуги з КП «Харківводоканал», КА «Харківські теплові мережі», КП «Комплекс з вивозу побутових відходів», КП «Жилкомсервіс», жодним чином не доводить факту постійного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , на час смерті її чоловіка, оскільки з отриманих на адвокатський запит відомостей з вказаних комунальних підприємств вбачається, що особові рахунки були відкриті до 01.03.2017, коли ОСОБА_1 була прописана за вказаною адресою (а.с. 21-24).

Матеріали справи містять копію Акту, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1 про підтвердження факту проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_2 у період з 01.03.2017 по 12.12.2022 (а.с.15-19).

При цьому, необхідно відмітити, що даний акт не має дати його складення, а лише дати його підписання сусідами, до нього не долучені докази на підтвердження того, що особа, яка його засвідчила, обіймає посаду начальника дільниці № 25 ЖКС. До Акту долучені копії паспортів не усіх осіб, які його підписали.

Окрім того, з Акту не вбачається яким саме чином було встановлено, що ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_2 саме у період з 01.03.2017 по 12.12.2022 і чи постійно вона там проживала.

Клопотання про допит в якості свідків осіб, зазначених у вищевказаному акті, заявницею та її представником не заявлено.

Що стосується «Інформації про особистість» від 05.01.2023 за підписом ДОП СП ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції Артура Берладіна, то суду не надано доказів того, на якій підставі взагалі був виданий вказаний документ, чи мала особа, яка його підписала повноваження на його видачу. До того ж, у даному документі не вказаний конкретний час проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , а надана лише загальна характеристика заявниці (а.с. 20).

Матеріали справи містять медичну документацію (в копіях) на ім`я ОСОБА_2 за осінь 2021 року, згідно якої у останнього діагностовано рак прямої кишки ІІІ стадії (а.с. 51-57).

Заявниця стверджує, що з вересня 2021 року по день смерті спадкодавця, коли ОСОБА_2 проходив лікування, вона здійснювала за ним догляд, купувала за власні кошти ліки, супроводжувала до медичних закладів, проте долучені до справи копії чеків та акту № 618 від 27.09.2021 не місять відомостей про те, хто саме робив оплату медичних послуг та оплачував ліки.

Окрім того, здійснення догляду за хворим, придбання ліків та супроводження до медичних закладів жодним чином не свідчить про факт постійного проживання з хворою особою.

Відповідно до договору замовлення № 003692 від 14.12.2021 ОСОБА_1 здійснила замовлення у КП «Ритуал» ХМР на організацію та проведення поховання ОСОБА_2 (а.с. 63-64).

Однак, даний факт на думку суду також не свідчить про те, що заявниця на момент смерті свого чоловіка саме проживала з ним за однією адресою. Окрім того, очевидним є той факт, що за відсутності у подружжя ОСОБА_1 дітей, як зазначено у заяві, поховання свого чоловіка здійснила саме ОСОБА_1 , як дружина померлого і єдина його спадкоємиця.

Необхідно також відмітити, що у даній справі предметом доведення є саме факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на момент його смерті, а не факт знаходження ОСОБА_1 та її померлого чоловіка у шлюбних відносинах.

Суду також надані фотокартки, які зі слів заявниці свідчать про спільне проведення подружжям дозвілля та святкування урочистих дат, проте жодними достатніми доказами не підтверджено факту того, коли саме і де зроблені ці фото та хто на них зображений.

У судовому засіданні досліджено також відповідь АТ «Укрпошта» на адвокатський запит представника заявниці - адвоката Огієнка Б.С., з якого вбачається, що підприємством надано адвокату копії підтверджуючих документів про виплату пенсії ОСОБА_1 , а саме: фрагментів відомостей про нарахування та виплату пенсійних коштів з підписом ОСОБА_1 за період з січня 2020 року по січень 2022 року.

У даних відомостях місцем проживання ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 .

Проте, на думку суду, отримання заявницею пенсії за вказаною адресою не є безспірним доказом на підтвердження факту саме постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 на момент його смерті, оскільки згідно наданих суду копій відомостей пенсійна виплата здійснюється один раз на місяць, і заявниця не позбавлена можливості, як співвласник житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , отримувати пенсію раз на місяць за вказаною адресою.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, викладених в п.п.1,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За змістом п. 23 вказаної постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку доказам, які надані заявницею в обґрунтування її заяви, суд приходить до висновку, що усі вказані вище докази зводяться до підтвердження факту про перебування заявниці та померлого ОСОБА_2 у шлюбних відносинах, однак жодна особа цей факт не оспорює. Сама ж заявниця через свого представника не заперечує, що вона, як дружина ОСОБА_2 , є його єдиною спадкоємицею, проте, як з`ясовано в судовому засіданні, заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка у встановлений законом строк не подала.

Необхідно відмітити, що відповідно до частини другої статті 2 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження.

Проте, враховуючи все вище викладене, суд приходить до висновку, що заявниця не надала суду достатньої кількості належних та допустимих доказів на підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті та відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Харківська міська рада - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду або через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник заявника - адвокат Огієнко Богдан Сергійович, 61082, м.Харків, проспект Героїв Харкова, 196/1.

Заінтересована особа - Харківська міська рада, , місце знаходження: м.Харків, м-н Конституції, буд.7.

Повний текст рішення складено 13.03.2023.

Суддя