Справа № 464/6962/20
Провадження № 2/463/87/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі Заверуха О.Б.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третьої особи яка не заявляє самостійних вимог Львівського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання батьківства та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що у 2004 році познайомилась із відповідачем, потім почали проживати однією сім`єю, разом їздили на відпочинок, вели спільне господарство. У жовтні 2008 року дізналась про вагітність, в період спільного проживання в них народилась дочка ОСОБА_5 . Однак відповідач ОСОБА_4 своє батьківство не визнає, не приймає участь у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В свідоцтві про народження дочки він не записаний батьком, запис вчинено відповідно до ст.135 СК України. Таким чином, вона змушена звернутись до суду з позовом про визнання батьківства та стягнення аліментів на дитину. Тому, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав по наведеним вище мотивам, просить позов задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти обґрунтованості позову заперечив, мотивуючи тим, що у той момент перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, мав іншу сім`ю і дитину, про що позивач була повідомлена. Дійсно між позивачем та відповідачем мали місце відносини у період з 2004 по 2008 рік, однак разом не проживали, спільного господарства не вели, не їздили на відпочинок. В подальшому відповідач зрозумів, що позивач має стосунки з іншим чоловіком та припинив з нею спілкування. Крім того, вважає, що позивач пропустила строк звернення до суду із вказаною заявою. Тому просить в позові відмовити.

Представник третьої особи Львівського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській областів судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. З врахуванням представлених документів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності цієї установи.

Ухвалою судді від 24 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 10 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

У відповідності до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перебували у зареєстрованому шлюбі.

При реєстрації дитини ОСОБА_5 , відомості про батька у Книзі реєстрації народжень були записані зі слів позивача, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, а саме в графі «батько» зазначено ОСОБА_6 , громадянин України. Прізвище дитини зазначене як ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Із позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у СК.

Ухвалами Личаківського районного суду м. Львова двічі призначалась судово-генетична експертиза, однак то позивач то відповідач у визначений експертом термін для відібрання зразків не з`являлись.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Таким чином, із врахуванням відсутності висновку експертизи, суд приходить до переконання, що достатніх доказів для встановлення факту батьківства немає, а тому слід відмовити в задоволенні позову.

Що стосується вимоги представника відповідача про застосування строків позовної давності, то таку слід відхилити, оскільки у відповідності до вимог ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 109, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 7, 20, 126, 128, 135 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третьої особи яка не заявляє самостійних вимог Львівського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання батьківства та стягнення аліментів відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Нор Н. В.