Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 757/26396/21
Номер провадження 22-ц/824/3154/2023
Головуючий у суді першої інстанції Є. С. Хайнацький
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
15 березня 2023 року місто Київ

Номер справи 757/26396/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство «Державний ощадний

банк України»

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року, постановлену у складі судді Хайнацького Є. С., в приміщенні Печерського районного суду м. Києва

у с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до АТ «Ощадбанк» про зобов`язання вчинити дії, стягнення процентів на банківський вклад, 3% річних та відшкодування моральної шкоди, мотивованим тим, що 27.08.2018 між її батьком ОСОБА_4 та ПАТ «Державний ощадний банк» було укладено договір №1 на вклад «Мій преміальний Депозит» на ім`я фізичної особи (з поповненням та виплатою процентів на вибір вкладника - щомісячно; щоквартально; в кінці строку разом з поверненням депозиту). До березня 2019 умови договору дотримувалися сторонами. 05.03.2019 батька позивача було вбито. Спадкоємцями майна померлого ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Позивач вказала, що вона відповідно до довідки до акту огляду медико - соціальної експертної комісії серії АВ №0648324 від 19.12.2016 є інвалідом І групи довічно та потребує постійного стороннього догляду. Згідно довіреності від 10.09.2020 її інтереси представляє ОСОБА_5 з усіх питань, що стосуються її особисто та належного їй майна. На звернення до банку із метою отримання інформації по банківському вкладу АТ «Ощадбанк» відмовило в її наданні, а в лютому 2020 року зупинено нарахування відсотків на депозитний вклад з моменту застосування судом арешту на видаткові операції за вкладом. Врегулювати відносини з банком у досудовому порядку не вбачається можливим.

З урахуванням викладеного позивач просила суд зобов`язати відповідача виконати умови договору від 27.08.2018 № 1 на вклад «Мій преміальний Депозит» на ім`я ОСОБА_4 , укладеного між ним та відповідачем, шляхом нарахування та виплати процентів за ставкою 5,20 % річних за період з 22.03.2019 по 19.02.2020 в сумі 42 921,50 доларів США; стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 частину суми процентів за ставкою 5,20 % річних за період з 22.03.2019 по 19.02.2020 в сумі 21 460,75 доларів США; стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 частину нарахованих 3% річних від простроченої суми, а саме 643,82 долари США; стягнути з відповідача на користь позивача 140 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, а також сплачений судовий збір в розмірі 10 510,00 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику. Вирішено питання щодо повернення судового збору.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм процесуального права, не з`ясування судом обставин, що мають значення для вирішення питання про повернення позову, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначено, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що порушує право на доступ до правосуддя, оскільки суд першої інстанції безпідставно посилався на те, що позивачем не усунуто зазначені в ухвалі від 24.05.2021 недоліки, не врахувавши, що позов було подано до суду особою, яка є інвалідом І групи довічно та яка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Решта недоліків, зазначених в ухвалі суду від 24.05.2021 були усунуті позивачем шляхом подання позовної заяви у новій редакції, отриманої судом 19.08.2021, до якої зокрема було додано копію довідки до акту огляду медико - соціальної експертної комісії серії АВ №0648324 від 19.12.2016. Апелянт вважає, що у суду були відсутні підстави для повернення позову заявнику, оскільки судом не взято до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору за законом.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу позивача відповідач не скористався.

У відповідності до вимог п. 13 ст. 7, п. 6 ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у статтях 175, 177 ЦПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, у якому просила зобов`язати відповідача виконати умови договору від 27.08.2018 №1 на вклад «Мій преміальний Депозит» на ім`я ОСОБА_4 , укладеного з відповідачем, шляхом нарахування та виплати процентів за ставкою 5,20 % річних за період з 22.03.2019 по 19.02.2020 в сумі 42 921,50 доларів США, стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 частину суми процентів за ставкою 5,20 % річних за період з 22.03.2019 по 19.02.2020 в сумі 21 460,75 доларів США, стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 частину нарахованих 3% річних від простроченої суми, а саме 643,82 долари США, стягнути з відповідача на користь позивача 140 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, а також сплачений судовий збір в розмірі 10 510,00 грн.

У позовній заяві позивач вказувала на те, що є інвалідом І групи довічно, на підтвердження чого додала до позовної заяви копію довідки до акту огляду медико - соціальної експертної комісії серії АВ №0648324 від 19.12.2016 (а.с.18).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 до АТ «Ощадбанк» про зобов`язання вчинити дії, стягнення процентів на банківський вклад, 3% річних та відшкодування моральної шкоди залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Так, залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_2 як недолік суд зазначив, що в порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України подана позовна заява не містить зазначення ціни позову у національній валюті та обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються. Крім того, у позовній заяві позивач вказувала, що розрахунок позовних вимог додається до уточненої позовної заяви та зазначає його у переліку додатків до позовної заяви. Однак обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, в матеріалах, доданих до позовної заяви, відсутній. Крім того, у позовних вимогах позивач просить зобов`язати відповідача виконати умови договору від 27.08.2018 № 1 на вклад «Мій преміальний Депозит» на ім`я ОСОБА_4 шляхом нарахування та виплати процентів за ставкою 5,20 % річних за період з 22.03.2019 по 19.02.2020 в сумі 42 921,50 доларів США. Проте позивачем не зазначено в цих позовних вимогах, на користь якої (яких) осіб відповідач, на думку позивача, повинен сплатити вказану суму. Також, у позовній заяві позивач зазначає, що нею сплачено судовий збір у розмірі 10 510,00 грн, і саме в цьому розмірі вона просить сплачений нею судовий збір стягнути з відповідача. Разом з тим до матеріалів позовної зави додано квитанцію про сплату позивачем судового збору в розмірі 1 400,00 грн. Квитанція про сплату судового збору в розмірі 10 510,00 грн в матеріалах, доданих до позовної заяви, відсутня, про що 18.05.2021 Печерським районним судом м. Києва складено відповідний акт. Отже, позивачу необхідно було усунути вказані суперечності щодо сплати судового збору. Суд звернув увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язана додати до позовної заяви всі наявні в неї докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

На виконання вимог ухвали суду від 24.05.2021 ОСОБА_2 16.08.2021 подала позовну заяву у новій редакції до якої додала відповідно до вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України всі наявні в неї докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Вказана заява отримана судом 19.08.2021.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 25 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 до АТ «Державний ощадний банк України» про зобов`язання вчинити дії, стягнення процентів на банківський вклад, 3 % річних та відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із неусуненням недоліків.

Повертаючи позовну заяву, суд виходив з того, що вимоги ухвали Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2021 повністю позивачем не виконано, оскільки вона не сплатила судовий збір в порядку та розмірі, встановленому законом.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, 18.05.2021 ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до АТ «Ощадбанк» про зобов`язання вчинити дії, стягнення процентів на банківський вклад, 3% річних та відшкодування моральної шкоди.

У позовній заяві ОСОБА_2 зазначила, що відповідно до довідки до акту огляду медико - соціальної експертної комісії серії АВ №0648324 від 19.12.2016 є інвалідом І групи довічно (а.с. 3), копію цієї довідки позивачем додано до позовної заяви, що відображено у додатках (а.с.13, 18).

Також, на усунення зазначених в ухвалі від 24.05.2021 судом недоліків ОСОБА_2 подала позовну заяву у новій редакції, у якій на виконання вимог ч. 4 ст. 175 ЦПК України повідомила суд, що є інвалідом І групи довічно відповідно до довідки до акту огляду медико - соціальної експертної комісії серії АВ №0648324 від 19.12.2016. Та вказала, що на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору (а.с. 35).

Вирішуючи питання про дотриманням позивачем вимог статей 175, 177 ЦПК України вказаним обставинам суд першої інстанції не надав оцінку, лише вказав в ухвалі від 25.08.2021, що позивач не сплатила судовий збір в порядку та розмірі, встановленому законом.

Так, частиною першою статті 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Держаного бюджету України.

Пунктом дев`ятим частини першої статті п`ятої Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю

Згідно частини четвертої статті 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч. 4 ст. 177 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження, суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 ЦПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що вказані вимоги закону були дотримані позивачем при подачі позову до суду першої інстанції.

Так, позивач подала до суду позовну заяву 18.05.2021, у якій вказала, що вона є інвалідом І групи довічно. До позовної заяви позивачем додано копію довідки МСЕК від 19.12.2016. У позовній заяві (нова редакція), поданій до суду 16.08.2021 на виконання вимог ухвали від 24.05.2021 про усунення недоліків позивачем вказано, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід І групи.

Таким чином у суду не було підстав як для залишення позову без руху з підстав несплати судового збору так і для повернення позову з підстав несплати позивачем судового збору за подачу позову до суду. Інших підстав, які б слугувати перешкодою для вирішення судом питання про відкриття провадження у цій справі судом першої інстанції в ухвалі від 25.08.2021 про повернення позову заявнику не зазначено.

Та обставина, що ОСОБА_2 сплатила судовий збір у розмірі 1 400,00 грн за заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди та зазначила у позові про стягнення на її користь з відповідача сплачений нею судовий збір у розмірі 10 510,00 грн (оплата якого не здійснена позивачем) не свідчить про необхідність сплати позивачем судового збору за подачу до суду позову до АТ «Ощадбанк» про зобов`язання вчинити дії, стягнення процентів на банківський вклад, 3% річних та відшкодування моральної шкоди, оскільки ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору в усіх інстанціях як інвалід І групи.

Разом з тим, зазначаючи в ухвалі від 24.05.2021 про обов`язок позивача сплатити судовий збір за подачу цього позову суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач є інвалідом першої групи і це звільняє її від сплати судового збору за подачу позову до суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо повернення заяви було здійснено формальний підхід до вирішення питання про відкриття провадження у справі. Відтак у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_2 без руху через несплату позивачем судового збору та для повернення її заявнику з підстав несплати позивачем судового збору за подачу цього позову до суду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві».

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку що ухвала суду першої інстанції про повернення позову постановлена з порушенням норм процесуального права і таке порушення норм процесуального права перешкоджає подальшому провадженню у справі, оскільки у суду не було законних підстав для залишення позовної заяви без руху з підстав несплати позивачем судового збору за подачу цього позову до суду.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що зазначені порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття провадження у справі) відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п .6 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 379, 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року скасувати, справу для продовження розгляду направити до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 15 березня 2023 року.

Судді

Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна