БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/76/23, cправа № 361/5566/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» листопада 2023 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретарів судових засідань Шаварин С.С.,

Гафінчук Т.В., Римар І.Є., Степанюк А.О., Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з даним позовом, в якому просить з метою погашення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № 0 від 27 квітня 2007 року у розмірі 53 173 долари США 05 центів, по пені у розмірі 245 747 грн. 21 коп., а також судових витратах у розмірі 24 082 грн. 90 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 43,20 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії проведення виконавчих дій.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що між АКІБ «УкрСиббанк», яке у грудні 2009 році змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту від 27 квітня 2007 року та додаткову угоду від 30 січня 2009 року.

За умовами кредитного договору, банк надав позичальнику кредит у розмірі

- 30 000 доларів США, а останній зобов`язався повертати наданий кредит у терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту до 27 квітня 2014 року.

За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі - 13 % річних. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком і які ще не повернуті.

Додатковою угодою від 30 січня 2009 року до кредитного договору внесені зміни щодо продовження строку повернення кредиту до 29 квітня 2024 року та змінено схему погашення кредиту. Так, позичальник зобов`язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів у розмірі - 315 доларів США 28 числа кожного місяця. Сторони також домовилися, що для ідентифікації кредитного договору можуть застосовуватися як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме № 0, так і реєстраційний номер договору у системі обліку банку, а саме № 0.

У рахунок забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника, 27 квітня

2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, відповідно до якого остання передала в іпотеку квартиру, загальною площею 43,20 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить їй на праві приватної власності.

Позичальник не виконував своїх обов`язків за кредитним договором належним чином, внаслідок чого станом на 17 серпня 2017 року, заборгованість за кредитним договором від

27 квітня 2007 року складала: по кредиту та процентам - 53 173,05 доларів США та по пені

- 245 747 грн. 21 коп.

Банк направляв відповідачу та третій особі вимоги про усунення порушень кредитного договору з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак вимоги залишилися незадоволені. З підстав звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дана справа слухається судом неодноразово.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2018 року у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивоване пропуском ПАТ «УкрСиббанк» строку позовної давності, про застосування наслідків якої було заявлено стороною відповідача. При цьому преюдиційним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від

06 квітня 2015 року встановлено, що ОСОБА_3 припинив виконувати свої зобов`язання за кредитним договором з лютого 2010 року, а з позовом до суду у цій справі банк звернувся тільки у вересні 2017 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» залишено без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2018 року - без змін. Рішення суду мотивоване тим, що позичальник допустив заборгованість за кредитним договором, проте банк пропустив строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 361/5566/17 рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. У постанові від 12 червня 2019 року Верховний Суд зазначив, що новому розгляді справи суду необхідно перевірити й інші доводи ПАТ «УкрСиббанк», зокрема, щодо надіслання ним досудової вимоги на підставі пункту 11 кредитного договору та початку відліку строку позовної давності. Також на виконання положення частини четвертої статті 263 ЦПК України слід врахувати висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

При новому розгляді даної справи ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року дану цивільну справу № 361/5566/17 прийнято до провадження та призначено судове засідання.

05 березня 2020 року АТ «УкрСиббанк» подало до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить з метою погашення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № 0 від 27 квітня 2007 року у розмірі 41 086 доларів США 42 центи (заборгованість за кредитом 22 497 доларів США

47 центів, заборгованість за процентами 18 588 доларів США 95 центів), пені у розмірі 44 007 грн. 53 коп. (пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 7 001 грн. 40 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками 37 006 грн. 13 коп.), а також судових витратах у розмірі 24 082 грн. 90 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 43,20 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 , встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою суду від 04 січня 2021 року дану справу прийнято до провадження та призначено розгляд по суті.

У судове засідання позивач АТ «УкрСиббанк» представника не направив, 15 лютого

2022 року від представника ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд даної справи без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_1 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову та застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. У подальшому у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши заперечення представника відповідача та третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк»

(з 21 грудня 2009 року ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (у системі обліку банку договір № 0), з додатковою угодою №1 від 30 січня 2009 року.За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) у розмірі - 30 000 доларів США, а позичальник зобов`язався повертати наданий кредит у повному обсязі у терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, згідно додатку №1 до договору, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 27 квітня 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (пункти 1.1., 1.2. кредитного договору).

За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 13 % річних. Сторони договору домовилися, що може бути встановлений новий розмір процентної ставки. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком і які ще не повернуті останнім у власність банку (пункт 1.3. кредитного договору).

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника відповідно до договору іпотеки від 27 квітня 2007 року № 53526 ОСОБА_1 , як майновий поручитель ОСОБА_2 , передала в іпотеку квартиру, загальною площею 43,20 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить їй на праві приватної власності.

Додатковою угодою від 30 січня 2009 року № 1 до кредитного договору внесені зміни щодо продовження строку повернення кредиту до 29 квітня 2024 року та змінено схему погашення кредиту. Так, позичальник зобов`язався повертати кредит та сплачувати плату за кредитом шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів у розмірі - 315 доларів США 28 числа кожного місяця.

29 червня 2017 року банк направив відповідачу та третій особі вимоги про усунення порушень кредитного договору з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Станом на 17 серпня 2017 року заборгованість за кредитним договором від

27 квітня 2007 року № 0 (у системі обліку банку договір № 0) становить: по кредиту та процентам - 53 173 доларів США 05 центів та по пені - 245 747 грн. 21 коп., а саме: 22 497 доларів США 47 центів - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 7 024 доларів США 41 цент, 30 675 доларів США 58 центів - прострочена заборгованість за процентами, 44 472 грн. 76 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахована з 17 серпня 2016 року по 17 серпня 2017 року, 201 274 грн. 45 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахована

з 17 серпня 2016 року по 17 серпня 2017 року.

У ході розгляду даної справи по суті позивачем зменшено суму позовних вимог та заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27 квітня 2007 року № 0 станом на 24 вересня 2014 року у розмірі - 41 086 доларів США 42 центи та пені у розмірі 44 007 грн. 53 коп., з яких заборгованість за кредитом у розмірі 22 497 грн. доларів США 47 центів; заборгованість за процентами у розмірі 18 588 доларів США 95 центів, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 7 001 грн. 40 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками у розмірі 37 006 грн. 13 коп.

При розгляді даної справи по суті судом досліджено матеріали цивільної справи

№ 361/7865/14-ц, з якої вбачається, що 29 вересня 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 27 квітня 2007 року у розмірі

44 193 долари США 37 центів, що в еквіваленті становить 613 888 грн. 95 коп. З матеріалів справи № 361/7865/14-ц вбачається, що 14 серпня 2014 року на адресу ОСОБА_2 та

ОСОБА_1 направлено вимогу у порядку статті 35 Закону України «Про іпотеку» про усунення порушень умов кредитного договору та сплати суми 43 740 доларів США 32 центи, а також відсотків та пені, які будуть нараховуватися банком до дня погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору протягом 31 календарного дня з моменту надіслання даної вимоги, а саме до 15 вересня 2014 року. Зазначені вимоги направлені боржнику

ОСОБА_2 та поручителю ОСОБА_1 рекомендованим листом, повернутим до банку за закінченням терміну зберігання.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2015 року у справі № 361/7865/14-ц відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 27 квітня 2007 року № 0 за період з 27 квітня 2007 року по 28 серпня 2014 року у розмірі - 44 193,37 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 613 888 грн. 95 коп. Зазначеним рішенням суду встановлено, що починаючи з лютого 2010 року відповідач ОСОБА_2 не виконував своїх зобов`язань щодо повернення коштів за кредитним договором. Вказане рішення суду ПАТ «УкрСиббанк» не оскаржувалося та набрало законної сили 17 квітня 2015 року.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі

№ 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до умов кредитного договору, у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту та/або сплати за кредит, бак має право змінити термін погашення кредиту, у порядку, визначеному у розмірі 11 договору.

Згідно з розділом 11.1 кредитного договору у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань по своєчасному поверненню кредиту та плати за кредит термін повернення кредиту вважається таким, що настав. У цьому випадку позичальник зобов`язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін.

Відповідно до пунктів 2.1.1, 2.1.2 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобовязань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки у повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

У разі порушення іпотекодавцями обов`язків, встановлених цим договором іпотекрдержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а у разі невиконання іпотекодавцем цієї вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки.

14 серпня 2014 року банк в односторонньому порядку змінив умови договору та зобов`язання щодо строку його дії шляхом направлення досудової вимоги про усунення порушення. 29 вересня 2014 року банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у солідарному порядку. Судовим рішенням від 06 квітня 2015 року, що набрало законної сили у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. З даним позовом позивач звернувся до суду 14 вересня 2017 року, при цьому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просив звернути стягнення на предмет іпотеки на погашення заборгованості, в яку включено заборгованість за кредитом 22 497 доларів США 47 центів, заборгованість за процентами 18 588 доларів США 95 центів, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 7 001 грн. 40 коп. та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками 37 006 грн. 13 коп. При зверненні до суду у вересні 2014 року у позивачем заявлено заборгованість у яку включено заборгованість за кредитом у розмірі 22 497 доларів США 47 центів, заборгованість за процентами 18 588 доларів США 92 центи, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості 6 841 грн. 58 коп., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 36 317 грн. 40 коп. Після зміни строку виконання основного зобов`язання позивач не мав права нараховувати проценти та пеню, що було зроблено у даному випадку. Щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 22 497 доларів США 47 центів, то судом постановлено рішення про відмову, що набрало законної сили.

Вимоги про стягнення сум у порядку статті 625 ЦК України позивачем у даній справі заявлені не були.

Правилами статті 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення заборгованості за кредитним договором від 27 квітня 2007 року у розмірі 41 086 доларів США 42 центи та пені у розмірі 44 007 грн. 53 коп., задоволенню не підлягає. Заяви сторони відповідача про застування наслідків пропуску строку позовної давності судом не враховуються з огляду на необґрунтованість позовних вимог по суті.

У даному випадку, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 263 - 265 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин