ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7871/20 Номер провадження 22-ц/814/2103/23Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В.І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2022 року (повний текст рішення складено 08 вересня 2022 року) у справі за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за участі третіх осіб: Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про зобов`язання знести самочинно збудовану споруду та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за участі третіх осіб: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за участі третіх осіб: Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про зобов`язання знести самочинно збудовану споруду.

В обґрунтування позову зазначено, що 12 квітня 2019 року на адресу Кременчуцької міської ради Полтавської області надійшла скарга №С-02-25/2690-2 від мешканки житлового будинку АДРЕСА_1 з проханням перевірити законність збудованої прибудови до квартири АДРЕСА_2 .

Розглядати дану скаргу було доручено позивачу. З метою розгляду вищезазначеної скарги на підставі наказу позивача №9 від 22 квітня 2019 року та абзацу 8 пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 було видано Направлення №38 від 23 квітня 2019 року на проведення позапланової перевірки у період з 26 квітня 2019 року по 08 травня 2019 року на об`єкті: «Будівництво прибудови до квартири АДРЕСА_2 ».

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 34,6 кв.м. на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відомості про збудовану прибудову до квартири не внесені до вищезазначеного реєстру речових прав на нерухоме майно, а отже, у власників квартири відсутнє право власності щодо даного прибудованого об`єкту.

Відповідачу 26 квітня 2019 року позивачем було направлено листа за вих. № 47-01.16/290 від 26 квітня 2019 року, в якому повідомлялось про призначену перевірку та прохалось прийняти участь у ній.

За результатами перевірки складено акт про недопущення посадових осіб органу державно-будівельного контролю на об`єкт будівництва від 08 травня 2019 року на надано припис №9 від 08 травня 2019 року допустити до перевірки з терміном виконання до 23 травня 2019 року. Відповідач відмовився з`являтись для отримання акту та припису, як наслідок, акт та припис, у відповідності до законодавства, було направлено поштою, рекомендованим листом, на адресу місцезнаходження відповідачів.

Позивачем візуальним оглядом встановлено, що стіни до квартири АДРЕСА_2 , виконані з бутового каменю, прибудова великих розмірів та має підвальний поверх за рахунок великого цоколю з окремим виходом на прибудинкову територію.

На підставі наказу позивача №11 від 05 червня 2019 року з метою перевірки виконання вимог припису №9 від 08 травня 2019 року було видано Направлення №53 від 05 червня 2019 року провести позапланову перевірку у період з 21 червня 2019 року по 27 червня 2019 року на вищевказаному об`єкті.

У зв`язку з відсутністю суб`єкта містобудування під час призначеної перевірки відповідно до пункту 9 Порядку №553 провести перевірку не виявилось можливим, про що складено відповідну службову записку від 27 червня 2019 року зареєстровану за №47-01.26/48.

Позивачем на адресу відповідачів направлялись листи з рекомендацією терміново привести земельну ділянку біля будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану шляхом знесення самочинної прибудови до квартири за свій рахунок, але відповідачами дана вимога проігнорована.

За інформацією управління земельних ресурсів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (лист за вих. №10-27/102 від 18 квітня 2019 року) земельна ділянка навколо багатоквартирного багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 є землями комунальної власності загального користування та не надавалась у власність та користування.

Відповідно до листа від 11 листопада 2020 року за вих. №10-32/1104 управління земельних ресурсів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області повідомило, що прибудова до квартири АДРЕСА_2 , розташована на землях комунальної власності ненаданих у власність та користування. Рішень Кременчуцькою міською радою щодо відведення земельної ділянки за вказаною адресою під будівництво прибудови до житлового будинку не приймалось.

За інформацією управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (лист за вих. № 28-14/1777 від 21 жовтня 2020 року) відповідно до затвердженої містобудівної документації земельна ділянка, на якій самочинно збудована прибудова до квартири АДРЕСА_2 відноситься до житлової зони Ж-4 зони розміщення багатоквартирної житлової забудови 5-9 поверхів, в якій переважними та супутніми видами використання не передбачено розміщення прибудов до квартир.

Окрім цього, за даними електронної бази управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області вихідні дані (містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва) на цей об`єкт не надавались.

Також, на звернення мешканців будинку АДРЕСА_1 та КГЖЕП «Автозаводське» 10 червня 2019 року було проведено обстеження прибудови до квартири АДРЕСА_3 та складено відповідний акт обстеження, згідно якого встановлено, що здійснено самочинну прибудову до якої прибудовано підвал площею 28,1 кв.м. та житлове приміщення ззовні площею 40 кв.м., згідно плану 25,8 кв.м.

Наразі, з 18 березня 2020 року Постановою Кабінету Міністрів України № 219 від 13 березня 2020 року «Про оптимізацію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду» зупинено дію Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, що фактично унеможливлює проведення позапланових перевірок органами державного архітектурно-будівельного контролю, а, відповідно, й надання приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, що стало підставою для звернення управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до суду з даним позовом.

Виходячи з вищевикладеного, позивач прохав суд зобов`язати відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знести самочинно збудовану прибудову до квартири АДРЕСА_2 за власний рахунок, а також судові витрати покласти на останніх.

Водночас, у квітні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали зустрічну позовну заяву до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за участі третіх осіб: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва.

В обґрунтування позову позивачі за зустрічним позовом зазначили, що вони є власниками квартири АДРЕСА_2 та відповідно співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 березня 1996 року, виданого Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , а відповідач ОСОБА_2 набула право власності на іншу 1/2 частину зазначеної квартири відповідно до рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 травня 2018 року по справі №537/1670/18, яким за нею було визнано право власності в порядку спадкування.

Зазначали, що на момент відкриття спадщини, прибудова до будинку вже малась, а право власності на дану прибудову вже було визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05 березня 1996 року та рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 травня 2018 року по справі №537/1670/18, крім того конфігурація балкону також була відображена і в технічному паспорті, виданому КП «Кременчуцьке МБТІ» 12 жовтня 2007 року і прибудову до квартири АДРЕСА_2 здійснював попередній власник - ОСОБА_3 , який з 28 січня 1993 року відповідно до свідоцтва про право власності на житло, зареєстрованого у Кременчуцькому МБТІ за №м-2/384, був власником даної квартири та звертався з приводу даної прибудови, а саме з питанням розширення житлової площі квартири до архітектора Крюківського району м. Кременчука через Господарчу житлово-експлуатаційну контору-12 в 1993 році.

У свою чергу, відповідач ОСОБА_1 намагався отримати земельну ділянку в оренду або у власність у Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про що подавав заяву 05 січня 2021 року, але йому було відмовлено.

У зв`язку з вищевказаним, прохали суд задовольнити зустрічну позовну заяву та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на самовільно збільшену в розмірах прибудову балкону, прибудовану до квартири

АДРЕСА_2 зміст судових рішень

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 травня 2021 року об`єднано в одне провадження позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за участі третіх осіб: Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про зобов`язання знести самочинно збудовану споруду із зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за участі третіх осіб: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва.

Присвоєно справі №524/7871/20.

Справу за об`єднаним провадженням за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за участі третіх осіб: Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про зобов`язання знести самочинно збудовану споруду із зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за участі третіх осіб: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва передано до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області для розгляду по суті за територіальною підсудністю.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2022 року позовну заяву Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за участі третіх осіб: Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про зобов`язання знести самочинно збудовану споруду задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знести самочинно збудовану прибудову до квартири АДРЕСА_2 , за власний рахунок.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за участі третіх осіб: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області судовій збір в сумі 2102,00 грн в рівних частках, а саме з кожного по 1051,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2022 року в частині задоволених позовних вимог Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Особо, яка подала апеляційну скаргу прохала суд скасувати рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про зобов`язання знесення самочинної прибудови відмовити.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що оскаржуване судове рішення є незаконним і необґрунтованим, а також ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач за первісним позовом, навівши правові позиції Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, стверджує, що позовні вимоги Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області зумовлені повноваженнями останнього як суб`єкта владних повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, а тому даний спір має розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Крім того, на думку скаржника, в місцевого суду були відсутні правові підстави зобов`язувати відповідачів за первісним позовом знести спірну прибудову, оскільки відсутні докази щодо здійснення останніми самочинного будівництва.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області зазначає, що орган архітектурно-будівельного контролю у разі настання умов, які передбачені статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», має обов`язок звернутися до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

На думку Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, прийнятим із встановленням всіх обставин справи та з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач за первісним позовом зазначає, що Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як спеціально уповноважений орган є в складі виконавчого органу Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області і його основним завданням є здійснення на території м. Кременчука державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності відповідно до законодавства України.

Враховуючи, що об`єкти самочинного будівництва належать до об`єктів цивільних прав, то цей спір стосується цивільних прав територіальної громади, тобто є приватноправовим, що підтверджується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20 березня 2019 року у справі №639/6261/13-ц.

У зв`язку з вищевказаним, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області прохало суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2022 року без змін.

Щодо явки та позиції учасників справи у суді апеляційної інстанції

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав, які наведені в ній, та прохав задовольнити подану ним апеляційну скаргу.

Представник Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області адвокат Альошкіна О.І. та представник Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Черкащенко А.А., взявши участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, проти задоволення апеляційної скарги заперечували з підстав, які викладені останніми у поданих ними відзивах на апеляційну скаргу.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо меж перегляду рішення суду першої інстанції

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки доводи та вимоги апеляційної скарги стосуються виключно незгоди ОСОБА_1 із задоволенням позовних вимог Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у частині зобов`язання знести самочинно збудовану споруду, то підстави апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення в іншій частині відсутні.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується учасниками справи, що 12 квітня 2019 року на адресу Кременчуцької міської ради Полтавської області надійшла скарга №С-02-25/2690-2 від мешканки житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 з проханням перевірити законність збудованої прибудови до квартири АДРЕСА_2 . Скарга була мотивована тим, що у зв`язку прибудови до квартири АДРЕСА_3 виник спір з розміром оплати за опалення (т.1, а.с. 11).

Розгляд скарги було доручено Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. Так, з метою розгляду вищезазначеної скарги на підставі наказу позивача №9 від 22 квітня 2019 року та абзацу 8 пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 було видано Направлення №38 від 23 квітня 2019 року на проведення позапланової перевірки у період з 26 квітня 2019 року по 08 травня 2019 року на об`єкті: «Будівництво прибудови до квартири АДРЕСА_2 » (т.1, а.с. 12-13).

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 34,6 кв.м. на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відомості про збудовану прибудову до квартири не внесені до вищезазначеного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с. 13, зворот).

26 квітня 2019 року позивачем було виготовлено відповідачам за первісним позовом лист за вих. № 47-01.16/290 від 26 квітня 2019 року, в якому повідомлялось про призначену перевірку та прохалось прийняти участь у перевірці (т.1, а.с. 14).

За результатами перевірки складено акт про недопущення посадових осіб органу державно-будівельного контролю на об`єкт будівництва від 08 травня 2019 року на надано припис №9 від 08 травня 2019 року допустити до перевірки з терміном виконання до 23 травня 2019 року (т.1, а.с. 15-16).

Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області візуальним оглядом встановлено, що стіни до квартири АДРЕСА_2 , виконані з бутового каменю, прибудова великих розмірів та має підвальний поверх за рахунок великого цоколю з окремим виходом на прибудинкову територію (т.1, а.с. 28).

На підставі наказу позивача №11 від 05 червня 2019 року з метою перевірки виконання вимог припису №9 від 08 травня 2019 року було видано Направлення №53 від 05 червня 2019 року провести позапланову перевірку у період з 21 червня 2019 року по 27 червня 2019 року на вищевказаному об`єкті (т.1, а.с. 17-18).

У зв`язку з відсутністю суб`єкта містобудування під час призначеної перевірки відповідно до пункту 9 Порядку №553 провести перевірку не виявилось можливим, про що складено відповідну службову записку від 27 червня 2019 року зареєстровану за №47-01.26/48 (а.с. 18, зворот).

За інформацією Управління земельних ресурсів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (лист за вих. №10-27/102 від 18 квітня 2019 року) земельна ділянка навколо багатоквартирного багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 є землями комунальної власності загального користування та не надавалась у власність та користування (т.1, а.с. 24, зворот).

Відповідно до листа від 11 листопада 2020 року за вих. №10-32/1104 Управління земельних ресурсів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області повідомило, що прибудова до квартири АДРЕСА_2 , розташована на землях комунальної власності ненаданих у власність та користування. Рішень Кременчуцької міською радою щодо відведення земельної ділянки за вказаною адресою під будівництво прибудови до житлового будинку не приймалось (т.1, а.с. 25).

За інформацією Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (лист за вих. № 28-14/1777 від 21 жовтня 2020 року) відповідно до затвердженої містобудівної документації земельна ділянка, на якій самочинно збудована прибудова до квартири АДРЕСА_2 відноситься до житлової зони Ж-4 зони розміщення багатоквартирної житлової забудови 5-9 поверхів, в якій переважними та супутніми видами використання не передбачено розміщення прибудов до квартир (т.1, а.с 26, зворот).

Також на звернення мешканців будинку АДРЕСА_1 та КГЖЕП «Автозаводське» 10 червня 2019 року було проведено обстеження прибудови до квартири АДРЕСА_3 та складено відповідний акт обстеження, згідно якого встановлено, що здійснено самочинну прибудову до якої прибудовано підвал площею 28,1 кв.м. та житлове приміщення ззовні площею 40 кв.м., згідно плану 25,8 кв.м. (т.1, а.с. 27).

Також встановлено, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 травня 2018 року по справі № 537/1670/18 було задоволено позов ОСОБА_2 та визнано за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 . При цьому, згідно рішення, право власності було визнано в порядку спадкування, а питання самочинного будівництва не досліджувалося (т.1, а.с. 104-105).

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , виготовленого 30 травня 2019 року загальна площа квартири збільшилася на 54,5 кв.м. за рахунок: внутрішнього перепланування на 0,6 кв.м. та збільшення у розмірах балкону на 53,9 кв.м. (т.1, а.с. 115-117).

На замовлення ОСОБА_1 Кременчуцьким комплексним відділом Державного проектного інституту містобудування «Міськбудпроект» було розроблено проект прибудови веранди до означеної квартири АДРЕСА_3 (т.1, а.с. 108-109), а ДП «Кремнчукгазбудсервіс» розроблено проект реконструкції газопроводу низького тиску, який проходить по фасаду (т.1, а.с. 110-113).

З метою встановлення можливості експлуатації прибудованої веранди, ОСОБА_5 звернувся із відповідною заявою у КМУ ГУ ДСНС України у Полтавській області та отримав відповідь листом за № 15-2051/20 від 19 липня 2019 року, відповідно до якої відділ запобігання надзвичайним ситуаціям Кременчуцького МРУ Головного управління ДСНС України у Полтавській області не має підстав заперечувати проти можливості експлуатації самочинно збудованої прибудови за рахунок якої загальна площа квартири збільшилася на 54,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 (т.1, а.с. 114).

Також на замовлення ОСОБА_6 судовим експертом Шлапак C.Л. було проведено будівельно-технічне дослідження та згідно висновку експерта № 7/2-19, складеного 06 вересня 2019 року встановлено, що збільшена в розмірах прибудова балкону, квартира АДРЕСА_2 , після проведеного перепланування відповідають вимогам Державних будівельних норм і нормативних актів будівництва, діючих в Україні.

Конструктивні елементи житлового будинку АДРЕСА_1 та вищевказаної квартири АДРЕСА_3 зі збільшеною в розмірах прибудовою балкону на дату проведення дослідження знаходяться в задовільному технічному стані, придатному до подальшої експлуатації.

Також експертом встановлено:

-збільшена в розмірах прибудова балкону, квартира АДРЕСА_3 після здійснення перепланування за своїм об`ємно-планувальним рішенням, відповідають вимогам п.п.2.22, 2.24, 2.27 ДБН В.2.2-15.2005;

- збільшена в розмірах прибудова балкону за конструктивним рішенням та складом основних конструктивних елементів відповідає вимогам ДБН В.2.1-10:2018 «Основи і фундаменти будівель та споруд», ДБН 13.2.6-220:2017 «Покриття будівель і спор»: ДБН В.2.5-28:2018 «Природне і штучне освітлення», ДБН В.2.6-98:2009 «Конструкції будинків і споруд. Бетонні та залізобетонні конструкції. Основні положення».

- санітарно-гігієнічні норми по забезпеченню тривалості інсоляції, природного освітлення в квартирі АДРЕСА_3 після проведеного перепланування та збільшення в розмірах прибудови балкону відповідають вимогам п.п.3.3, 3.4 ДБН В.2.2-15.2005;

- розташування збільшеної в розмірах прибудова балкону не порушує вимог п. 3.32 ДБН 360-92 щодо відступу від червоної лінії вулиці та забезпеченню безперешкодного доступу до будівель, зведених на земельній ділянці;

- протипожежні вимоги щодо відстані між жилими будинками згідно п. 3.25 додатку 3.1 табл. 1 ДБН 360-92 виконуються;

- санітарні вимоги щодо відстані між жилими будинками згідно п. 3.25а, табл.3.2а ДБН 360-92 в межах норми (т.1, а.с. 118-123).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 27 липня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 у зв`язку з тим, що опис об`єкта, а саме житлова та загальна площа значно збільшилася, технічний паспорт містить відмітку про самочинне будівництво (т.1, а.с. 125).

Також ОСОБА_5 звертався до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області із заявою про надання йому земельної ділянки в оренду, однак рішенням Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 11 березня 2021 року «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду та відмову в наданні земельних ділянок в оренду» ОСОБА_1 відмовлено в передачі в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 0,0036 га для експлуатації та обслуговування прибудови до квартири АДРЕСА_2 у зв`язку з:

- наявністю на земельній ділянці самочинно збудованої без відповідних дозвільних документів прибудови до квартири АДРЕСА_2 , про що зроблено відмітку у технічному паспорті (інвентарна справа №176);

- неможливістю формування земельної ділянки в порядку статті 123 Земельного кодексу України, оскільки її бажане місце розташування не відповідає містобудівній документації, відповідно до якої земельна ділянка відноситься до житлової зони Ж-4 - зона багатоквартирної житлової забудови (5-9 поверхів), в якій переважними та супутніми видами використання не передбачено земельні ділянки для розміщення прибудови до квартири, та є прибудинковою територією;

- наявністю загального позовного провадження по справі №524/7871/20 про знесення самочинно збудованої споруди;

- неврахування інтересів співвласників квартири АДРЕСА_2 (т.1, а.с. 124-129).

Позиція апеляційного суду

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Тобто, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України (частина четверта статті 5 КАС України).

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

На підставі частини п`ятої статті 46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання;

3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України;

4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

За змістом частини першої статті 19 ЦПК України за правилами цивільного судочинства розглядаються спори про захист приватного права чи інтересу. Натомість положеннями частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових відносинах.

Таким чином, розгляд публічно-правових спорів віднесено до юрисдикції адміністративних судів, що унеможливлює їх розгляд за правилами іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» № 687-ХІV (далі - Закон № 687-XIV) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI) передбачено, що до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Статтею 13 Закону № 687-XIV визначено, що до уповноважених органів містобудування та архітектури належать, зокрема, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури.

Органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, у тому числі, й делеговані повноваження серед яких надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (підпункт 1 пункту б частини першої статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР).

Так, з поданого до суду першої інстанції Положення про Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (т.1, а.с. 9-10), що є додатком до рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30 березня 2018 року «Про внесення змін до рішення Кременчуцької міської ради від 13 жовтня 2017 року «Про внесення змін до рішення Кременчуцької міської ради від 23 грудня 2015 року «Про затвердження структури та граничної чисельності виконавчих органів Кременчуцької міської ради VII скликання» (Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Полтавської області) вбачається, що метою даного Управління є забезпечення додержання на території м. Кременчука містобудівного законодавства України та запобігання його порушенню (пункт 2.1.).

Крім того, згідно з вищевказаним Положенням, до функцій Управління належить, зокрема: видання актів у передбаченій законом формі, організація та контроль їх виконання; здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах міста (пункти 3.1.4., 3.1.5.).

Також посадові особи Управління для виконання покладених завдань під час перевірки мають право, у тому числі, у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт (пункт 3.3.3.).

За змістом статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю діє як суб`єкт владних повноважень послідовно, в чітко визначеному порядку. Зокрема, такий орган, наділений контролюючими функціями, видає припис, який є обов`язковим до виконання і може бути оскаржений до суду. Оскільки дії щодо видання припису є публічно-правовими, то й подальше звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта зумовлене правовідносинами публічно-правового характеру.

Звертаючись до суду з позовом про знесення об`єкта самочинного будівництва і мотивуючи такий позов порушеннями архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших норм і правил, суб`єкт владних повноважень діє з метою захисту не своїх приватних прав та інтересів, а прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав, а також з метою запобігти можливим суспільно значимим несприятливим наслідкам порушення відповідних норм і правил.

Отже, метою знесення об`єктів самочинного будівництва за позовом органів державного архітектурно-будівельного контролю є не перехід права власності на ці об`єкти, а приведення будівництва у відповідність до імперативних вимог публічно-правових норм, направлених на захист суспільних інтересів.

При цьому звернення органу державного архітектурно-будівельного контролю до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється ним як суб`єктом владних повноважень на підставі частини першої статті 38 Закону № 3038-VI, що з огляду на вказані вище норми статей 4, 5, 19 та 46 КАС України свідчить про належність такого спору до юрисдикції адміністративних судів.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що у цій справі спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення факту самочинного будівництва та усунення порушень шляхом звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта містобудування. Справа за позовом такого суб`єкта владних повноважень, який звернувся до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта на підставі частини першої статті 38 Закону № 3038-VI, належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладено, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року та 11 квітня 2018 року у справах № 1519/2-787/11 (провадження № 14-48цс18) та № 161/14920/16-а (провадження № 11-251апп18), від 16 жовтня 2018 року у справі № 826/12543/16 (провадження № 11-520апп18), від 10 квітня 2019 року у справі № 826/8743/15, від 29 травня 2019 року у справі № 520/9778/13 (провадження № 14-132цс19), а також у постанові Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 1340/6225/18 (провадження № К/9901/22073/19).

При цьому, у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 161/14920/16-а (провадження № 11-251апп18) Велика Палата Верховного Суду, навівши відповідні обґрунтування, відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 15 листопада 2016 року у справі № 802/1318/15-а (провадження № 21-1959а16), який зводився до того, що за змістом статті 177 ЦК України об`єкти самочинного будівництва належать до об`єктів цивільних прав, а тому спори за позовами органів державного архітектурно-будівельного контролю про зобов`язання знесення самочинного будівництва підлягають розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, оскільки такі спори не стосуються захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язані з вирішенням питань щодо речових прав.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 639/6261/13-ц (провадження № 14-28цс19) вказано, що такий позов про знесення самочинного будівництва обумовлено не реалізацією передбачених законами України повноважень суб`єкта владних повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, а захистом права комунальної власності, що свідчить про приватноправовий характер спірних правовідносин.

Враховуючи підстави позову, суб`єктний склад та обставини, які наведені у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду, які суттєво відрізняються від справи, яка перебуває на перегляді в суді апеляційної інстанції, що обумовлено принциповою відмінністю характеру інтересу, на захист якого ініційовано судовий розгляд, колегія суддів вважає, що не є доречним посилання позивача за первісним позовом на дану судову практику щодо подачі позову в порядку цивільного судочинства.

Водночас, слід зазначити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 639/6261/13-ц (провадження № 14-28цс19) за для уникнення неправильних трактувань також зазначено, що спори, які виникають за участю суб`єкта владних повноважень з метою реалізації у спірних відносинах наданих йому законодавством владних управлінських функцій, є публічно-правовими, а тому спори за зверненням суб`єкта владних повноважень (виконавчого органу міської ради, органу державного архітектурно-будівельного контролю) про знесення самочинного будівництва підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту четвертого частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки вирішення спору за вимогами позивача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області належить до юрисдикції адміністративного суду, то колегія суддів вважає за потрібне оскаржуване судове рішення в частині задоволення позовної вимоги Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо зобов`язання знесення самочинно збудованої прибудови скасувати, а провадження у справі за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за участі третіх осіб: Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про зобов`язання знести самочинно збудовану споруду- закрити.

Водночас, враховуючи, що рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2022 року в частині зобов`язання знести самочинно збудовану споруду підлягає скасуванню з подальшим закриттям провадження у справі, то відсутні підстави стягнення з відповідачів за первісним позовом на користь Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2102,00 грн, а тому оскаржуване судове рішення в цій частині також підлягає скасуванню.

Беручи до уваги, що рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2022 року в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва не оскаржувалося, адже доводи та вимоги апеляційної скарги особи, що її подала не містить відомостей щодо оскарження судового рішення місцевого суду в частині зустрічного позову, то слід його в цій частині залишити без змін.

Крім того, в частині четвертій статті 377 ЦПК України передбачено, що у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Оскільки ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 травня 2021 року об`єднано в одне провадження кілька позовних заяв, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, то колегія суддів вважає за потрібне роз`яснити Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області право звернення з поданим позовом про зобов`язання знесення самочинно збудованої прибудови у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 255, 256, 367, 374, 377, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2022 року в частині задоволення позовної вимоги Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо зобов`язання знесення самочинно збудованої прибудови та розподілу судового збору скасувати.

Провадження у справі за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за участі третіх осіб: Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про зобов`язання знести самочинно збудовану споруду- закрити.

В іншій частині рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 березня 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко