Справа № 204/1386/23
Провадження № 2/204/1344/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

06 березня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Мащук В.Ю., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» про визнання припиненими трудових відносин, виплату заборгованості із заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» про визнання припиненими трудових відносин, виплату заборгованості із заробітної плати.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2023 року позовна заява залишена без руху та надано строк на усунення недоліків. Відповідно до довідки про доставку електронного листа документ доставлено до електронної скриньки представника позивача адвоката Бондаренко Д.В., 09.02.2023 року.

Однак, станом на 06.03.2023 року зазначені в ухвалі суду недоліки не були усунені, а саме.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до зазначеної норми законодавцем вирішено надати пільгу щодо сплати судового збору, лише позивачеві у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено 1 вимогу немайнового характеру та 2 позовні вимоги майнового характеру, кожна з яких є окремим об`єктом сплати судового збору, а саме: про визнання припиненими трудових відносин, стягнення середнього заробітку та стягнення суми вихідної допомоги, стягнення моральної шкоди.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви не майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 відсотка прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року складає 2481 грн.

Таким чином, сума судового збору за вимогу немайнового характеру, яку необхідно сплатити позивачу складає 992, 40 коп.

Щодо позовних вимог майнового характеру слід зазначити наступне.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 910/4518/16, за змістом норм статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Крім того, такі пільги не поширюються й на вимогу про зміну формулювання причин звільнення й стягнення середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримання її виплати.

Зазначена вимога є вимогою майнового характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином за позовну вимогу майнового характеру позивачу слід сплатити судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп.

Щодо вимоги позивача про стягнення на її користь з відповідача моральної шкоди у розмірі 15000 грн., зазначається наступне.

Верховний Суд у своїй постанові від 28 листопада 2018 року, що ухвалена у справі № 761/11472/15ц (касаційне провадження № 61-23674св18) зазначив, що вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою і судовий збір підлягає сплаті, як за вимогою майнового характеру.

Таким чином, із врахуванням визначеного самостійно позивачем розміру моральної шкоди, останній необхідно сплатити судовий збір за цю вимогу у розмірі 992, 40грн.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір у сумі 2977 грн. 20 коп. ( 992, 40 грн. за вимогу немайнового характеру, 1984, 80 грн. за вимогами майнового характеру) та подати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Платіжні реквізити для перерахування судового збору:

«Отримувач коштів ГУК у Дн-кій обл/Чечел.р/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0004632, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу: *;101; ______ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська (назва суду, де розглядається справа)».

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, у якій неодноразово наголошувалось, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 § 1 Конвенції, не є абсолютним, з точки зору його практичного забезпечення: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства («Golder проти Сполученого Королівства», «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року). Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть прави буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185, 353-355 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» про визнання припиненими трудових відносин, виплату заборгованості із заробітної плати, - вважати неподаною і повернути.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя В.Ю. Мащук