Справа № 444/651/23
Провадження № 2-н/444/85/2023
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

08 березня 2023 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й.

роглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу, суддя дійшов до наступного висновку.

За змістом ч. 5 ст. 19 ЦПК України умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Заявник у заяві про видачу судового наказу просить стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) на кожну дитину щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення з заявою до досягнення дітьми повноліття.

За п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Таким чином, особа має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу лише з вимогою, чітко визначеною у вказаних вище пунктах статті 161 ЦПК України.

Як встановлено зі змісту заяви про видачу судового наказу, в такій заявлено дві різні вимоги, а саме, про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) на кожну дитину щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не відповідає вимогам ч.1 ст. 161 та ст. 163 ЦПК України.

Частиною 2 ст. 167 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, в силу положень статті 165 ЦПК України, у видачі судового наказу належить відмовити, роз`яснивши наслідки такої відмови.

Керуючись ст. ст. 161, 165-166, 259, 260, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу у справі № 444/651/23 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08.03.2023 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.