БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2-н/356/12/23
Справа № 356/127/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу, боржник ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла вказана вище заява про видачу судового наказу, обґрунтована тим, що між АТ «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» та ОСОБА_1 укладено Типовий договір розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є споживання, оплата рахунків та підписана заява-приєднання. В порушення умов вказаного договору боржник не проводив оплату за розподіл природного газу, внаслідок чого за період з 01.09.2020 по 30.10.2022 утворилась заборгованість в розмірі 3 019,82 грн., про що свідчить розрахунок боргу. За таких обставин, заявник просить видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на свою користь заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у вказаному розмірі, а також понесені судові витрати в сумі 268,40 грн.

Суд, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Так, за правилами п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до вимог п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У відповідності до роз`яснень п.п. 9, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011, наявність спору про право вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Згідно з п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, а також у випадку, коли якщо з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, правові засади функціонування ринку природного газу в Україні регулюються Законом України «Про ринок природного газу», а також постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, якою затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГРС та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк (далі Типовий договір).

Відповідно до п. 1.3 Типового договору фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

За визначенням п. 1.4 Типового договору, заява-приєднання це письмова заява-приєднання споживача до умов цього договору, складена відповідно до вимог Кодексу ГРС, що містить персоніфіковані дані щодо споживача та його об`єкта та є невід`ємною частиною цього договору.

Водночас, надана суду заява-приєднання, на яку як на акцепт публічного договору приєднання в порядку ст.ст. 641-642 ЦК України посилається заявник, містить невідповідності, а саме відсутні відомості про ідентифікаційний номер або серію та номер паспорта споживача, а відмітка про підписання заяви споживачем не містить дати.

Окрім того, з аналізу змісту наданого суду фінансового стану боржника вбачається, що станом на початок вересня 2020 року за споживачем вже обліковувався борг в сумі 472,99 грн., який, відтак, виник за попередній період, що передує пред`явленому до стягнення, та не може включатись до вказаної в заяві заявником заборгованості з 01.09.2020 по 30.10.2022.

В той же час, здійснення боржником лише часткової оплати спожитих послуг не може слугувати доказом безспірності вимог заявника.

Розмір та підстави виникнення такої заборгованості повинні встановлюватись судом в позовному провадженні.

Відтак, проаналізувавши подану заявником заяву про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про те, що вона подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, а додані до заяви про видачу судового наказу письмові документи не можуть безспірно підтвердити наведені в заяві доводи, відтак, слугувати доказом виникнення та порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вказане, у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Щодо вимоги заявника про стягнення з боржника на його користь суми сплаченого судового збору у розмірі 268,40 грн., суд зазначає, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України, які є спеціальними нормами, що регулюють питання сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 160-165 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу, боржник ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Капшученко