Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 646/8510/21
Провадження № 2/553/418/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.02.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді: Тимчука Р.І.,

за участю секретаря: Ковпак А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Міжрайонний відділ ДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ?

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Маленко Ю.А. звернувся до суду із даним позовом в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7193, вчинений 05.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 186614,09 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . ОСОБА_1 , як його батько, є спадкоємцем. До складу спадщини, серед іншого, входить нерухоме майно, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка відноситься до Основ?янського району м. Харкова. Для прийняття спадщини ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поліщук О.В., якою було відкрито спадкову справу № 30/2020.

При оформленні спадщини ОСОБА_1 стало відомо, що в провадженні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ?янському та Слобідському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області, який знаходиться в Основ`янському районі м. Харкова, знаходиться виконавче провадження № 55049470.

В межах зазначеного виконавчого провадження на майно ОСОБА_2 було накладено арешт.

Відповідно до листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області № 129266/А/21 від 27.10.2021, вказане виконавче провадження було відкрито 06.11.2017 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 186614,09 грн.

14.12.2018 державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, в порядку п. 2. ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до того ж листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області № 129266/А/21 від 27.10.2021, заходи примусового виконання рішення, накладені арешти на майно (кошти) боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, в порядку п. 2. ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не припиняються.

Таким чином, арешт, накладений на усе майно ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 55049470, при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, скасовано не було.

Наявність обтяження накладеного на майно, що входить до складу спадщини, порушує право ОСОБА_1 на прийняття спадщини у встановленому законом порядку.

Оскільки заборгованість ОСОБА_2 перед АТ КБ «Приватбанк» виникла у зв`язку із отриманням ОСОБА_2 споживчого кредиту, позивач, відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 5. ст. 28 ЦПК України, звернувся до суду за місцем проживання споживача споживчого кредиту (як фінансової послуги), тобто померлого ОСОБА_2 , який на момент смерті мешкав за адресою АДРЕСА_1 ., про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 06.11.2017 та інформація про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

13.04.2021 позивач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» із запитом про надання інформації та документів на підтвердження наявності заборгованості сина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , перед банком і на підставі яких документів. Листом від 11.05.2021 р. АТ КБ «Приватбанк» надало відповідь про відмову у наданні запитаної інформації.

10.11.2021 на адресу АТ КБ «Приватбанк» було направлено адвокатський запит про надання інформації та документів на підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_2 перед банком і на підставі яких документів. Листом № 20.1.0.0.0/7-211110/7201 від 10.11.2021 АТ КБ «Приватбанк» повідомив про відмову у наданні запитуваних адвокатом інформації та документів, пославшись на банківську таємницю.

12.11.2021 на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. було направлено аналогічний адвокатський запит про надання інформації та документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 7193 від 05.07.2017 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» суми заборгованості, а також надати копії матеріалів виконавчого напису. Відповіді від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. на адвокатський запит ні на адресу адвоката, ні на адресу ОСОБА_1 не надійшла.

У зв`язку з зазначеним, позивач та його представник вважають, що вищевказаний виконавчий напис нотаріуса було здійснено нотаріусом з порушенням норм чинного законодавства, з огляду на що він є таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 10.03.2022 року № 4/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» підсудність Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова змінена на Ленінський районний суд м. Полтави.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 29.07.2022 року відкрито спрощене провадження у даній справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 30.09.2022 року клопотання представника позивача задоволено: витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» документи на підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_2 перед банком та на підставі яких було здійснено виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 186614,09 грн. та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича матеріали виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 186614,09 грн.

04.10.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника АТ КБ «ПриватБанк», в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник АТ КБ «ПриватБанк» вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягаю задоволенню, оскільки позивач не є стороною у договірних правовідносинах банка та померлого ОСОБА_2 за кредитним договором № DNH4KP80250893 від 11.10.2005 року, не є правонаступником за правами і обов`язками після смерті ОСОБА_2 у правовідносинах з банком за вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що унеможливлює його звернення до суду з відповідним позовом; вказує на неефективність способу захисту, обраного позивачем. Просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не спростовано факту наявності заборгованості щодо її розміру; вказує на те, що нотаріус не зобов`язаний запитувати та одержувати у боржника пояснень з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

12.10.2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в якій він зазначає, що відповідачем у відзиві на позовну заяву не спростовуються вищевказані твердження позивача про відсутність належних документів у нотаріуса при вчиненні виконавчого напису № 7193 від 05.07.2017 року, а також не наводиться їх перелік, строки складання та надання, а також ці документи не надані до суду та позивачу у вигляді додатків до відзиву.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але від представника позивача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, у відзиві зазначив про розгляд справи без його участі, вимог ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.02.2022 року та вимог ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 30.09.2022 року не виконав, не надав до суду витребуваних документів.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимог ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.02.2022 року та вимог ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 30.09.2022 року не виконав, не надав до суду витребуваних документів.

Представник третьої особи Міжрайонного відділу ДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, пояснень суду не надав.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, з таких підстав.

Так, 05.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем вчинено виконавчий напис № 7193 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 186614,09 грн.

14.12.2018 державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, в порядку п. 2. ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області № 129266/А/21 від 27.10.2021, заходи примусового виконання рішення, накладені арешти на майно (кошти) боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, в порядку п. 2. ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не припиняються.

Таким чином, арешт, накладений на усе майно ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 55049470, при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, скасовано не було.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові № 607/98/17 від 19.02.2020 року.

Наявність обтяження накладеного на майно, що входить до складу спадщини, порушує право ОСОБА_1 на прийняття спадщини у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Частиною 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок).

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.

Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14 557цс19).

У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року при розгляді справи № 305/2082/14-ц.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Розрахунку заборгованості суду не надано. Тобто, нарахована сума заборгованості не може вважатися безспірною, оскільки не наданого детального розрахунку, який би підтверджував відповідність нарахованої суми умовам договору.

Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису ОСОБА_2 мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, судом не встановлено факт отримання ОСОБА_2 повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Отже, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12-18, 76, 81, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ?

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Міжрайонний відділ ДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ? задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 7193, який вчинений 05.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 186614,09 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиР. І. Тимчук