Справа № 182/7837/21
Провадження № 2/0182/1111/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.03.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря судового засідання - Снєгульської В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмету спору - Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи.

Заяви по суті справи.

Представник позивача звернувся до суду від імені та в інтересах ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо». Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант» та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача та її доньки: 5067 (п`ять тисяч шістдесят сім) грн.00 коп. страхового відшкодування витрат на лікування;30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого;180 000 (сто вісімдесят тисяч) грн.00 коп. страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника; а також стягнути понесені втрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.(а.с.1-9).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 04.12.2020 року в Дніпропетровській області на автодорозі «Високе-Новоіванівка-Чкалове» відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO Т13110», р.н. НОМЕР_1 допустив перекидання керованого ним автомобіля. Внаслідок даної ДТП пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень помер. За фактом ДТП ГУНП в Дніпропетровській області внесло матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002404В результаті вказаного ДТП дружина потерпілого ОСОБА_1 та його донька ОСОБА_2 зазнали шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки «ЗАЗ-DAEWOO Т13110», р.н. НОМЕР_1 була застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова компанія «Мега-Гарант», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/838522. Представник позивача повідомив АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» про настання страхового випадку та звернувся в порядку визначеному законодавством із заявою на виплату страхового відшкодування. Вказані документи АТ «СК «Мега-Гарант» отримав 18.01.2021 року. 26.03.2021 року АТ «СК «Мега-Гарант» було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування №26-03/2 за даною заявою, оскільки станом на 06.08.2020 року були чинні інші договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо того самого забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ-DAEWOO Т13110», р.н. НОМЕР_1 , а саме: Поліс АО/2636158 та поліс АО/2636160, видані ТДВ СК «Кредо» .Отже, саме ТДВ СК «Кредо» є належним відповідачем у справі. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, смерть потерпілого настала на місці дорожньо-транспортної пригоди та була прямим причинним наслідком цієї пригоди. Матеріалами кримінального провадження встановлено, що шкоду потерпілому було завдано саме джерелом підвищеної небезпеки, а не внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого. Особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 є: його батько та мати ОСОБА_6 (інформація про батька у позивача відсутня), дружина - ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 . На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 01 січня 2020 року - 5000 грн. З урахуванням викладеного загальний розмір моральної шкоди заподіяної смертю фізичної особи, становить 60000 грн., виплачується рівними частинами між особами, які мають право на отримання страхового відшкодування. Отже частка, яка належить позивачу, в порядку пункту 27.3 Закону дорівнює 30000 грн. Мінімально гарантований розмір страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника становить 180000 грн. Позивачем також було понесено витрати на лікування потерпілого чоловіка в сумі 5067,80 грн. Позивач також понесла судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн, що підтверджується письмовими доказами, які додані до позовної заяви. З урахуванням викладеного просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву(а.с.128-131), просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування заперечень проти позову представник відповідача зазначив, що позивач не зверталась до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування у відповідності до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивачем не доведено, що смерть потерпілої особи мала місце саме у зв`язку з ДТП від 04.12.2020 року. На момент звернення позивача до суду з цим позовом рішення у кримінальному провадженні судом не прийнято, а отже підстав для виплати страхового відшкодування за фактом ДТП від 04.12.2020 року немає. Для розрахунку та виплати страхового відшкодування у зв`язку з втратою годувальника позивачем не надано документи, що підтверджують її доходи та перебування на утриманні потерпілої особи. Не доведено факт відсутності інших осіб, які були на утриманні потерпілої особи крім позивача, та які також мають право на страхове відшкодування. Тобто не встановлено всіх осіб, що мають право на таку виплату. Загальний розмір відшкодування моральної шкоди складає 60000 грн. на день ДТП. Вона підлягає виплаті у зв`язку зі смертю потерпілої особи рівними частинами чоловіку (Дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Однак у справі відсутні відомості про наявність чи відсутність інших осіб, які також мають право на відшкодування моральної шкоди, а отже підстав для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 30000 грн. немає. Вказує, що належним відповідачем у справі повинне бути АТ СК «Мега-гарант», який будучи членом МТСБУ та порушуючи норми Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів прийняв рішення про відмову у виплаті, хоча перший зареєстрував повідомлення про ДТП. Також, відповідач не визнає право позивача на отримання витрат на лікування потерпілої особи, оскільки такі витрати відшкодовуються відповідно до ст. 23,1166 ЦК України. Витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 грн. є завищеними і позивачем до позовної заяви не додано доказів , що підтверджують оплату клієнтом наданих послуг в такому розмірі.

Представник АТ СК «Мега-Гарант» подало письмові пояснення за позовною заявою(а.с. 85-86). Зазначає, що 31.12.2020 року представник позивача повідомив АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» про настання страхового випадку та звернувся в порядку визначеному законодавством із заявою на виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП від 04.12.220 року. Вказані документи АТ «СК «Мега-Гарант» отримав 18.01.2021 року. 26.03.2021 року АТ «СК «Мега-Гарант» було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування №26-03/2 за даною заявою, оскільки станом на 06.08.2020 року були чинні інші договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо того самого забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ-DAEWOO Т13110», р.н. НОМЕР_1 , а саме: Поліс АО/2636158 та поліс АО/2636160, видані ТДВ СК «Кредо» . Таким чином, поліс АР/838522 укладений зі страховиком АТ СК «Мега-гарант» є нікчемним. Отже, саме ТДВ СК «Кредо» є належним відповідачем у справі.

Представник позивача подав відповідь на відзив (а.с.200-203). Вказує, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону №1961-ІV загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування. Факт настання смерті ОСОБА_4 внаслідок ДТП від 04.12.2020 року є доведений, до позовної заяви долучено висновок експерта №671 від 18.12.2020 року. Зазначає, що до позову надано належні докази, що малолітня ОСОБА_2 є донькою померлого ОСОБА_4 , а отже має право на отримання відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника. Позивачем надано інформацію та письмові докази про коло осіб першого ступеня споріднення, де вказано, що батько потерпілої особи помер, залишилась матір ОСОБА_8 , дружина ОСОБА_1 та малолітня донька ОСОБА_2 . Звертає увагу, що частки батьків за завдану моральну шкоду в загальному розмірі 30000 грн. позивачем . виділені. Відсутність в матеріалах справи доказів щодо наявності або відсутності інших утриманців не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову оскільки інші особи, в тому числі, які були зареєстровані разом з померлим вимоги про стягнення страхового відшкодування не заявляли. Тоді як наявність у інших осіб права на відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого та можливість пред`явлення ними такого позову не встановлено та ґрунтується на припущеннях. Невизнання відповідачем позовних вимог є безпідставним та ґрунтується лише на його припущеннях. Щодо витрат на правничу допомогу зазначає, що до позовної заяви додані належні докази, що підтверджують понесені позивачем витрати на професійну правову допомогу, а отже підлягають стягненню з відповідача.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 17.11.2021 року по справі відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами загального позовного провадження (а.с.45).

24.11.2021 року задоволено клопотання представника позивача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.74-75).

23.06.2022 року постановлено відмовити ТОВ «СК «Кредо» у задоволенні клопотання про залучення співвідповідачем по справі АТ СК «Мега-Гарант» (а.с.207).

23.06.2022 року по справі закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання учасники справи не з`явились, представники, кожен окремо, подали заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.131 зворот, 233).

Враховуючи, що учасники справи у судове засіданні не з`явилися, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено.

4 грудня 2020 року приблизно о 20.30 год., ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем ЗАЗ-DАЕWOО Т13110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух в темний час доби по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю дороги, яка веде від с. Першотравневе Нікопольського району Дніпропетровської області в напрямку перехрестя з автодорогою Чкалове-Новоіванівка-Високе, яка веде з с. Чкалове Нікопольського району Дніпропетровської області до с. Новоіванівка Нікопольського району Дніпропетровської області, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, не обрав безпечної в межах установленої швидкості руху, рухаючись зі швидкістю 100 км/год., втратив контроль над керуванням транспортним засобом, виконуючи маневр повороту направо, виїхав за межі проїзної частини вліво, де допустив перекидання автомобіля, внаслідок чого пасажиру автомобіля ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

Смерть ОСОБА_4 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 о12 .30 год. в КЗ "Нікопольська міська лікарня N 1".

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.01.2022 року по справі №182/3653/21(а.с.14-23,24, 223-232).

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що шкоду потерпілому ОСОБА_4 було завдано саме джерелом підвищеної небезпеки, а не внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

У статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Посилання відповідача як на підставу відмови у позовних вимогах на те, що на даний час відсутній вирок суду, який набрав законної сили відносно ОСОБА_3 і де встановлено його вину в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 04.12.2020, внаслідок якої загинув пасажир авто ОСОБА_4 є безпідставним, так як цивільно-правова відповідальність особи, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, передбачена статтею 1187 ЦК України.

Отже, оскільки шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною і передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, а завдана ним моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, у тому числі якщо шкоду завдано смертю фізичної особи.

Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що у колі осіб першого ступеня споріднення відносно загиблого ОСОБА_4 є його матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 25-28).

31.12.2020 року представник позивача ОСОБА_1 повідомив АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» про настання страхового випадку та звернувся в порядку визначеному законодавством із заявою на виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП від 04.12.220 року(а.с. 30,91-93). Вказані документи АТ «СК «Мега-Гарант» отримав 18.01.2021 року.

26.03.2021 року АТ «СК «Мега-Гарант» було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування №26-03/2 за даною заявою, оскільки станом на 06.08.2020 року були чинні інші договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо того самого забезпеченого транспортного засобу марки «ЗАЗ-DAEWOO Т13110», р.н. НОМЕР_1 , а саме: Поліс АО/2636158 та поліс АО/2636160, видані ТДВ СК «Кредо» (а.с.97-99).

Згідно матеріалів справи встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ЗАЗ-DАЕWOО Т13110, реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована у двох страхових компаніях: у ТДВ СК «КРЕДО» (поліс АО/2636158, поліс АО/2636160 від 03.01.2020 року) та у АТ «СК «Мега-Гарант» (поліс АР/838522 від 06.08.2020 року) ( ас. 153).

Поліс АО/2636158 та поліс АО/2636160, укладені з ТДВ СК «КРЕДО» раніше, ніж поліс АР/838522 від 06.08.2020 року у АТ «СК «Мега-Гарант». При цьому ОСОБА_3 не повідомив АТ «СК «Мега-Гарант» про укладені раніше договори із ТДВ СК «КРЕДО».

З огляду на невиконання страхувальником положень пункту 3 статті 989 ЦК України щодо обов`язку повідомити страховика про інший договір страхування стосовно того ж об`єкта, який страхується, новий договір є нікчемним.

Таким чином, виплату страхового відшкодування має здійснювати Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО».

У зв`язку з отриманням відмови у виплаті страхового відшкодування від АТ «СК «Мега-Гарант», ОСОБА_1 звернулась з позовними вимогами до ТДВ СК «КРЕДО», при цьому вона не зверталась до страховика із заявою про відшкодування шкоди.

У постанові КЦС від 21 серпня 2018 року у справі N 227/3573/16-ц касаційний суд висловився про необхідність стягнення страхового відшкодування не зважаючи на те, що позивач не звертався до страховика із заявою про відшкодування шкоди і за таким відшкодуванням звернувся безпосередньо до суду в межах необхідного строку, а в постанові ККС від 30серпня2018 року у справі N 732/865/16-к посилання страховика на те, що потерпілий не звертався до нього із заявою про виплату страхового відшкодування, було відхилено касаційним судом.

Обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, якщо йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини.

Право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди. А тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди. Це також узгоджується зі статтями 15, 16 ЦК України.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Ст.ст. 22, 24,27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено порядок та розміри відшкодування шкоди, пов`язаною із смертю потерпілого, втратою годувальника, пов`язаної з лікуванням потерпілого, моральної шкоди., заподіяної смертю фізичної особи.

Представником позивача надано розрахунок сум страхового відшкодування на лікування потерпілого, у зв`язку з втратою годувальника та моральної шкоди з урахуванням кола близьких родичів, які мають право на страхове відшкодування та з урахуванням порядку обрахунку та загальних розмірів встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначивши до стягнення на користь позивача : 5067 (п`ять тисяч шістдесят сім) грн.00 коп. страхового відшкодування витрат на лікування; 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого; 180 000 (сто вісімдесят тисяч) грн.00 коп. страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника.

З урахуванням змісту правовідносин, які склались між сторонами, суд вважає, що наведений представником позивача розрахунок сум страхового відшкодування є обґрунтованим та може бути покладений на страховика відповідно до Закону.

Щодо посилань відповідача на необхідність визначення частки відшкодування моральної шкоди з урахуванням права всіх родичів загиблої особи, суд зазначає, що відповідно до п. 27.3. ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим).

Судом встановлено коло близьких родичів ОСОБА_4 , які мають право на страхове відшкодування, а саме - батько, матір, дружина та донька. Оскільки відомостей про батька позивач не має, матір загиблого вимог до страховика не заявляла, а представником позивача частки батька та матері загиблого враховані при розрахунку страхового відшкодування, то заперечення відповідача у цій частині є необґрунтованими.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 :

-5067 (п`ять тисяч шістдесят сім) грн.00 коп. страхового відшкодування витрат на лікування;

-30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого;

180 000 (сто вісімдесят тисяч) грн.00 коп. страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника є обґрунтованими та підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 137 ЦПК України, відшкодуванню позивачу підлягають понесені та документально підтверджені судові витрати по справі (а. с. 36-39), а саме: витрати на правничу допомогу в сумі 20000,00 грн., а доводи представника відповідача щодо не співмірності понесених позивачем витрат суд відхиляє як необґрунтовані.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2150 грн. 67 коп. (дві тисячі сто п`ятдесят грн. 67 коп.)

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на користь ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 :

-5067 (п`ять тисяч шістдесят сім) грн.00 коп. страхового відшкодування витрат на лікування;

-30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого;

-180 000 (сто вісімдесят тисяч) грн.00 коп. страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на користь ОСОБА_1 понесені втрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.( двадцять тисяч грн. 00коп.)

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на користь держави судовий збір в розмірі 2150 грн. 67 коп. (дві тисячі сто п`ятдесят грн. 67 коп.)

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг) протягом тридцяти днів з дня його повного складення.

Повне рішення складено 24.03.2023 року.

Дані про учасників справи.

Позивач - ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Стефківський Володимир Іванович, що діє на підставі ордера ВС №1105668 від 02.11.2021 року (а.с.36)

Відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «КРЕДО», , зареєстроване місце знаходження за адресою: 69068, м. Запоріжжя, проспект Моторобудівників, буд.34.

Третя особа - Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант», ,зареєстроване місце знаходження за адресою: 61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського,6/8.

Суддя: А. Г. Багрова