Єдиний унікальний № 371/914/22
Номер провадження № 2/371/164/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"07" березня 2023 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області складі:

головуючого судді: Кириленко М. О.

за участю секретаря: Марусич А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користуванням житловим приміщенням, суд

встановив:

У вересні 2022 року представник позивача звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 13.09.2022 до сектору «Миронівське бюро правової допомоги» відділу безоплатної правової допомоги Білоцерківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги звернулася позивач з питанням визнання ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 такими що втратили право на користування жилим приміщенням. на підставі свідоцтва про право власності на житло. Позивач є власником будинку АДРЕСА_1 . Право власності підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області від 10.03.2014, реєстраційний номер 822. Позивач зареєстрована та проживає у вказаному будинку. Разом з нею також зареєстровані, але не проживають відповідачі. ОСОБА_2 протягом 2021-2022 років зверталася до відповідачів, щоб вони знялися з реєстрації, однак відповідачі вказану пропозицію відхилили. Факт їх реєстрації перешкоджає їй реалізувати її право на розпорядження власністю.

Ухвалою суду від 04.10.2022 року було відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, заявами від 22.12.2022 просили розглянути справу за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали, не заперечували проти винесення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчить поштове повідомлення та виклик до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Причину своєї неявки не повідомили, відзив на позов не подали.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_6 , житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 01.09.2022 №02-14/2254 за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (а.с.14).

Як вбачається з актів обстеження від 30.09.2021, 26.10.2021, 23.11.2021, 31.12.2021, 28.01.2022, 213.02.2022, 25.03.2022, 22.04.2022, 31.05.2022, 17.06.2022, 14.07.2022, 16.08.2022, за адресою: АДРЕСА_2 , власницею якого є ОСОБА_2 , зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 . На момент обстежень було встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , за даною адресою не проживають, особистих речей не виявлено, спільного господарства з власником будинку, який проживає за даною адресою, не ведуть.

Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В статті 41 Конституції України, ч.1 ст. 319 ЦК України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із положеннями норм статей 16, 386, 391 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті71,72,116,156 ЖК; ст. 405 ЦК). Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 01.03.2016 року у справі №825/1335/13-а, від 30.06.2015 року у справі №21-1438а15, від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними доказами та положення діючого в Україні цивільного та житлового законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що права позивача як власника житла підлягають захисту у обраний нею спосіб.

У зв`язку з тим, що відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але понад 3 роки не проживають за даною адресою, суд вважає можливим відповідно до вимог ст.391 ЦК України та ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнати їх такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов представника позивача ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса: АДРЕСА_4 , до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_4 ,), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_4 ) про визнання особи такою, що втратила право на користуванням житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_4 ,), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_4 ), такими, що втратили право на користування жилим приміщенням в будинку під АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М. О. Кириленко