ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2544/21 Номер провадження 22-ц/814/2182/23Головуючий у 1-й інстанції Назарьова Л. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Кобеляцької державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2022 року у складі судді Назарьової Л. В.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кобеляцької державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за участю третьої особи - ОСОБА_2 про скасування постанови нотаріуса та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом до Кобеляцької державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування постанови нотаріуса та зобов`язання вчинити дії.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її двоюрідна сестра по материнській лінії ОСОБА_2 , яка проживала у с. Вітрова Балка Полтавського району Полтавської області до 2016 року. За життя ОСОБА_2 заповітів не складала, перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,5498 га, кадастровий номер :00:008:0119, площею 4,55 га, кадастровий номер :00:008:0069 та площею 4,55 га, кадастровий номер :00:008:0118, які належали померлій на підставі Державних актів на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 029776 від 23.02.1998, серії ЯЛ № 703190 від 08.07.2010 та серії РЗ № 671026 від 12.12.2003 відповідно.

Вказувала, що в установлений законом строк вона подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори Русняком Р. В. відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину померлої ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що відсутні докази родинних та інших відносин спадкодавця із спадкоємцем, а також у зв`язку з тим, що є спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_2 - її чоловік ОСОБА_2 , який відповідно, усуває від спадщини всіх інших можливих спадкоємців за законом наступних черг.

Вважає цю відмову неправомірною та незаконною, оскільки наданими нотаріусу документами підтверджується родинний зв`язок між нею та ОСОБА_2 . Крім цього, 19 листопада 2019 року ОСОБА_2 подав до нотаріальної контори заяву про відмову від належної йому частки в спадщині на користь ОСОБА_1 , яка є безумовною і беззастережною.

Зазначала, що 29.04.2020 вона подала до Кобеляцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадкового майна після померлої ОСОБА_2 .

Також вказувала, що в спадковій справі № 127/2020 міститься заява ОСОБА_2 від 12 травня 2020 року, направлена з окупованої території Автономної Республіки Крим, в якій зазначено, що останнім прийнято спадщину з усіх підстав, в тому числі за законом та заповітом. При цьому попередня заява про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 ним не була відкликана.

На вказану заяву ОСОБА_2 державним нотаріусом винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії з посиланням на Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Вважає, що підстави для відмови у оформленні спадщини на ім`я ОСОБА_1 є надуманими, адже усі документи підтверджують те, що з моменту відмови ОСОБА_2 від спадщини на користь ОСОБА_1 належних звернень з його сторони в межах встановленого строку не було, а тому державний нотаріус повинен був надати належну оцінку наданим нею документам та з урахуванням усіх обставин видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 .

Посилаючись на викладене, просила суд визнати незаконною та скасувати постанову Кобеляцької державної нотаріальної контори від 21.07.2021 про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та зобов`язати Кобеляцьку державну нотаріальну контору видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконною та скасовано постанову Кобеляцької державної нотаріальної контори від 21 липня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні позову в частині зобов`язання Кобеляцької державної нотаріальної контори видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що нотаріус не дотримався вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому оскаржувана постанова є незаконною.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник Кобеляцької державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що спадкоємець ОСОБА_2 виконав вимогу нотаріуса та надіслав на адресу Кобеляцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, справжність підпису на якій засвідчено нотаріально згідно законодавства України, що повністю відповідає вимогам пункту 3.5 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому у нотаріуса були всі підстави вважати ОСОБА_2 таким, що прийняв спадщину та спадкоємцем першої черги за законом після померлої дружини ОСОБА_2 .

Наголошує, що позиція державного нотаріуса Русняка Р. В. у спадковій справі після смерті ОСОБА_2 полягає у захисті спадкових майнових прав її чоловіка ОСОБА_2 , який є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої.

Вказує, що суд першої інстанції, встановивши ту обставину, що ОСОБА_1 не надала державному нотаріусу документи, які є доказами родинних чи інших відносин з померлою ОСОБА_2 , зробив помилковий висновок про невиконання нотаріусом вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Також суд не вказав, які конкретні дії чи бездіяльність нотаріуса у цій справі були протиправними та порушували приписи норм Закону України «Про нотаріат», в чому саме пролягало недотримання нотаріусом цих вимог, що, на думку апелянта, свідчить про суб`єктивний підхід суду до вирішення справи.

Також вважає, що позивач не довела ті обставини, на які посилалася як на підставу свого позову, звернувшись до суду з повністю безпідставним позовом за відсутності предмета спору, на що не звернув належної уваги суд першої інстанції та, як наслідок, ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Дробаха А. Е. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції, яке вважає законним та обґрунтованим, залишити без змін.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та у відповідності до вимог частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , яка згідно довідки Старостинського округу № 1 виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району № 14-20/1/1111 від 06.02.2021 до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом із чоловіком ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 (а. с. 170).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на нерухоме майно, що складається із земельної ділянки площею 4,5498 га, кадастровий номер :00:008:0119, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 029776 від 23.02.1998; земельної ділянки площею 4,55 га, кадастровий номер :00:008:0069, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЛ № 703190 від 08.07.2010; земельної ділянки площею 4,55 га, кадастровий номер :00:008:0118, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 671026 від 12.12.2003.

29 квітня 2012 року позивач ОСОБА_1 подала до Кобеляцької державної нотаріальної контори заяву, справжність підпису у якій засвідчено секретарем виконавчого комітету Бутенківської сільської ради Дригою В. С. за реєстровим № 43, про прийняття спадщини ОСОБА_2 згідно закону (а. с. 150).

ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловік померлої ОСОБА_2 подав заяву, посвідчену секретарем виконавчого комітету Бутенківської сільської ради Дригою В. С. за реєстровим № 141, про відмову від спадщини дружини - ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (а. с. 149).

Згідно підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, на підставі вказаних заяв 02.05.2020 у Кобеляцькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 127/2020 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а. с. 154).

26 травня 2020 року на адресу Кобеляцької державної нотаріальної контори надійшла направлена 13.05.2020 засобами поштового зв`язку заява ОСОБА_2 про відкликання заяви про відмову від спадщини, поданої раніше, та заява про прийняття спадщини, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом Євпаторійського міського нотаріального округу Республіки Крим Шендрик С. А. 12 травня 2020 року, за реєстровим № 82/192-н/82-2020-1-991 разом з перекладом вказаної заяви з російської мови на українську мову, виконаного перекладачем Харченко А. С., справжність підпису якої засвідчена ОСОБА_4 , нотаріусом Євпаторійського міського нотаріального округу 13 травня 2020 року за реєстровим № 82/159-п/82-2020-1-161/7. У поданій заяві ОСОБА_2 зазначено, що останній «цією заявою приймає спадщину з усіх підстав (в тому числі по закону і за заповітом)» (а. с. 26, 155, 157-158, 160).

Вказана заява зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 26.05.2020, порядковий № 467 та в журналі реєстрації вхідних документів № 623/02-14 (а. с. 196-203).

26 травня 2020 року за вихідним № 406/02-14 нотаріусом було надіслано повідомлення ОСОБА_2 , що його заяви долучені до спадкової справи, проте йому необхідно надіслати заяви, справжність підписів на яких засвідчені нотаріально згідно законодавства України (а. с. 167).

26 січня 2021 року до Кобеляцької державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_5 , діючий від імені ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 22.07.2020 нотаріусом Анапського нотаріального округу Краснодаського краю російської федерації Асватуровим С. Б, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори Русняк Р. В. від 26 січня 2021 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку площею 4,5500 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, у зв`язку з поданням документів, які не відповідають вимогам законодавства та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно (а. с. 15).

20 липня 2021 року до Кобеляцької державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_2 , датована 28 червня 2021 року за № 23/306-н/23/2021-15-462, справжність підпису на якій засвідчена нотаріусом Анапського нотаріального округу Красноярського краю російської федерації Асватуровим С. Б., згідно якої ОСОБА_2 приймає спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 дружини - ОСОБА_2 . Того ж дня заява зареєстрована у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за порядковим № 681 та у Журналі реєстрації вхідних документів за № 862/02-14 (а. с. 168).

Постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори Русняк Р. В. від 21 липня 2021 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю доказів родинних та інших відносин спадкодавця із спадкоємцем, а також у зв`язку з наявністю спадкоємця першої черги - чоловіка ОСОБА_2 - ОСОБА_2 , який усуває інших спадкоємців наступних черг (а. с. 14).

Ухвалюючи рішення про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що при винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.07.2021 нотаріус не дотримався вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. При цьому, суд не встановив у чому підлягала неправомірність дій нотаріуса, крім того, що ним не було витребувано документи, які підтверджують факти, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину, у тому числі наявність документів, що підтверджують родинні стосунки спадкоємця та спадкодавця.

Статтею 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріуса зобов`язано, зокрема: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; виконувати інші обов`язки, передбачені законом.

У пунктах 2, 9 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, та в інших випадках, передбачених законом.

При цьому, згідно підпунктів 4.12., 4.14 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Підпунктом 4.6 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку встановлено, що спадкоємці закликаються до спадкування за законом у порядку черговості. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі: відсутності спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини або відмови від її прийняття.

Аналогічна норма міститься у статті 1258 ЦК України згідно якої спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно статті 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом належать діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, мають право на спадкування за законом у п`яту чергу (стаття 1265 УК України).

Порядок здійснення права на спадкування визначений главою 87 Книги шостої ЦК України.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частини перша, третя статті 1268 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтею 1273 ЦК України спадкоємцю надано право протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, відмовитися від прийняття спадщини, подавши нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини відповідну заяву, яку може бути відкликано протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

У статті 50 Закону України «Про нотаріат» зазначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції залишив поза увагою, що документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, подаються спадкоємцями, нотаріус лише перевіряє їх достатність для встановлення факту відкриття спадщини, складу спадкового майна та підстав для спадкування, якщо спадкування відбувається за законом - підстав для закликання до спадкоємства відповідно до встановленої законом черговості.

Звернувшись 21 липня 2021 року до нотаріальної контори від імені та в інтересах ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченої довіреності із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на дві земельні ділянки площею по 4,5500 га кожна, що належали ОСОБА_2 , адвокат Дробаха А. Е. надав усі, які вважав за потрібне, документи для підтвердження необхідних для видачі свідоцтва фактів, проте, підстав для спадкування ОСОБА_1 після померлої ОСОБА_2 не довів.

Наявні у справі документи не підтверджують факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та відповідні належні та достатні докази не були надані суду і при розгляді цивільної справи № 532/2426/21, у якій рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29 квітня 2022 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту її родинних відносин із спадкодавцем ОСОБА_2 .

Отже, недостатність документів для підтвердження факту родинних відносин із спадкодавцем не була усунута заявником, а висновки суду першої інстанції щодо невитребування нотаріусом таких документів, як підстави для визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не ґрунтуються на законі та суперечать встановленим фактичним обставинам справи.

Судом першої інстанції також не було дано оцінку відмові нотаріуса у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину через наявність спадкоємця першої черги за законом - чоловіка померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_2 , що взагалі усуває заявника від спадкування за законом спадщини ОСОБА_2 .

Заперечення представника позивача адвоката Дробаха А. Е. щодо пропуску ОСОБА_2 строку для відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 та подання ним заяви про прийняття спадщини поза межами строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, на правомірність дій нотаріуса по відмові у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину не впливає, оскільки свідчить про наявність спору про право на спадщину, який вирішується у судовому порядку та до компетенції нотаріуса не належить.

За наведених обставин колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та ухвалення по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 за його безпідставністю, оскільки встановлено, що державний нотаріус Кобеляцької державної нотаріальної контори Русняк Р. В. діяв в межах повноважень, наданих Законом, та прав позивача не порушував.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Кобеляцької державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - задовольнити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2022 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Кобеляцької державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за участю третьої особи - ОСОБА_2 про скасування постанови нотаріуса та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна