Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8123/22 Головуючий у 1-й інст. Рожкова О.С
Категорія 60 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у м. Житомирі цивільну справу №296/8123/22 за матеріалами позовної заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Хільчевського Сергія Олександровича, заінтересована особа - Житомирська міська рада, про визнання спадщини відумерлою,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Хільчевського Сергія Олександровича на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 10 січня 2023 року, постановлену під головуванням судді Рожкової О.С. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулась з даною заявою та просила визнати відумерлою спадщину, що відкрилась після померлого ОСОБА_2 . До її складу входить частка в праві спільної сумісної власності на 40/100 частин житлового будинку та частка в праві спільної сумісної власності земельної ділянки, площею 0,0394 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 28.11.2022 заяву ОСОБА_1 , залишено без руху з тих підстав, що вона не відповідає вимогам ст.335 ЦПК України, а 10.01.2022 повернуто заявнику.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Хільчевський С.О. просить вказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема на виконання ухвали суду від 28.11.2022 подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 09.02.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та призначено до розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України (ч.1 ст. 368 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) віднесена до п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга повинна бути задоволена з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 28.11.2022 заяву ОСОБА_1 , залишено без руху. Залишаючи заяву без руху, суд першої інстанції вважав, що заява не відповідає загальним вимогам щодозмісту, встановленим ст. ст. 175, 335 ЦПК України, оскільки у заяві не зазначено відомостей про час і місце відкриття спадщини, а також не зазначено доказів, які свідчать про відсутність спадкоємців ОСОБА_2 за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Копію ухвали суду ОСОБА_1 та її представник отримали 12.12.2022 та 14.12.2022 (а.с.11, 12 відповідно).

На виконання зазначеної ухвали 09.01.2023 представником заявника адвокатом Хільчевським С.О. надано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 10 січня 2023 року заяву визнано неподаною та повернуто заявнику у зв`язку з тим, що недоліки, зазначені в ухвалі суду від 28.11.2022, не були усунуті.

Визнаючи заяву неподаною та повертаючи її, суд першої інстанції виходив із того, що нормою частини 1 статті 335 ЦПК України чітко передбачено, що в заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття, однак вказані відомості в текстах заяв від 18.11.2022 та 09.01.2023 відсутні.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість пред`явити до суду позовну заяву, яка є процесуальною формою звернення за захистом порушеного права.

При цьому, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів слід розуміти у праві такої особи на подання відповідних документів та доказів, певне обґрунтування позовних вимог у тій мірі, в якій вона вважає за необхідне, оскільки одним із визначальних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, а особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частинною 3 ст. 185 ЦПК України, визначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Стаття 175 ЦПК України закріплює вимоги до форми і змісту позовної заяви. Відповідно до п. 8 ч. 3 ст.175 позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Зазначивши в заяві, яка була подана до суду, а також в заяві про усунення недоліків відомості про те, що спадкоємців за законом та заповітом у померлого ОСОБА_2 немає, що підтверджується довідкою зі спадкового реєстру за №68033009 від 10.01.2022, згідно якої спадкову справу щодо майна померлого не заведено і спадкоємці які прийняли спадщину відсутні, заявник тим самим виконав вимоги, що передбачені п.8 ч. 3 ст.175, ст.335 ЦПК України.

Сам по собі факт не надання заявником доказів до заяви не може бути підставою для повернення заяви особі, яка її подала. Питання оцінки обґрунтованості доводів заяви вирішується судом на наступних етапах судового розгляду, та, у разі висновку суду про його необґрунтованість, заява може бути залишена без задоволення.

За наведених обставин висновок суду першої інстанції про повернення заяви ОСОБА_1 , є безпідставним, та не ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Belletv. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду про повернення заяви заявнику є передчасним, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 258, 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Хільчевського Сергія Олександровича задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 10 січня 2023 року -скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді