Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №439/23/23

Провадження № 2/439/114/23

09 березня 2023 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі: секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, ухвалив таке рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 звернулася до Бродівського районного суду Львівської області із позовними вимогами до відповідача: ОСОБА_2 , в яких просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі судового рішення, ухваленого Бродівським районним судом Львівської області від 29 листопада 2017 року (єдиний унікальний номер справи: 439/779/17), на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей, а саме: дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: з твердої грошової суми у розмірі: дев`ятсот гривень на кожну дитину щомісячно, на тверду грошову суму в розмірі: три тисячі гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка зазначає, що вона та ОСОБА_2 перебували у шлюбних відносинах. Від шлюбу в сторін є малолітні діти, а саме: дочка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка вказує, що 25 вересня 2014 року між сторонами розірвано шлюб. Спільні малолітні діти сторін залишилася проживати з позивачкою та перебувати на її повному утриманні. Оскільки в договірного порядку між сторонами не вдалося визначити розмір та порядок сплати аліментів на утримання спільного неповнолітнього сина, судовим рішенням, ухваленим Бродівським районним судом Львівської області від 29 листопада 2017 року (єдиний унікальний номер справи: 439/779/17) визначено, що відповідач: ОСОБА_2 повинен сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей, а саме: дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі: дев`ятсот гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Позивачка акцентує увагу, що ці кошти є недостатніми, щоб забезпечити належний догляд за малолітніми дітьми. Спільні малолітні діти постійно потребують шкільного приладдя, одягу, взуття. Діти бажають читати нові книги, журнали, відвідувати музеї, галереї.

Позивачка наголошує, що її щомісячного доходу не вистачає задля створення усіх необхідних умов розвитку, виховання та навчання спільної малолітньої дитини. Вона самостійно оплачує витрати на комунальні послуги та харчування дитини, які значно зросли.

Відтак, на думку позивачки, у зв`язку зі значним покращенням матеріального стану платника аліментів, вона вимушена звернутися до суду задля збільшення розмір аліментів на утримання спільних малолітніх дітей сторін.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

10 січня 2023 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Від представника позивачки: адвоката Микитюка Степана Михайловича надійшло клопотання про долучення доказів до справи, яка була задоволена судом.

Позивачка у судове засідання не з`явилася. Від представника позивачки: адвоката Микитюка Степана Михайловича надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Розподіл судових витрат просить покласти на відповідача.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Проте належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від нього не надходило жодних клопотань про відкладення розгляду справи та не подавався відзив.

Суд, зі згоди позивачки, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 Цивільного процесуального кодексу України.

За правилами норми частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що 25 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано шлюб, який зареєстрований 07 серпня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бродівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис за № 80, що підтверджується рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2014 року (єдиний унікальний номер справи: 439/1401/14-ц) (а.с. 7).

За час перебування у шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилося двоє дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27 квітня 2012 року; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10 червня 2016 року (а.с. 8-9).

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2017 року (єдиний унікальний номер справи: 439/779/17) ухвалено: стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей, а саме: дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі: дев`ятсот гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 червня 2017 року і до досягнення кожною дитиною повноліття (а.с. 10).

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із нею проживають та зареєстровані малолітні діти, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї за № 8-10/11-1768 від 28 грудня 2022 року (а.с. 14).

ОСОБА_1 працює продавцем та отримує мінімальну заробітну плату, що підтверджується довідкою від 03 січня 2023 року; свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 за № 437652 від 31 жовтня 2005 року (а.с. 12-13).

Виконавче провадження за № 56689020 щодо примусового виконання виконавчого листа Бродівського районного суду Львівської області за № 439/779/17 від 30 листопада 2017 року відкрите 03 травня 2018 року. Станом на 01 березня 2023 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів складає шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят чотири гривні тридцять одна копійка, що підтверджується наданою суду на дослідження копією виконавчого листа за № 439/779/17 від 30 листопада 2017 року; довідкою за № 1801 від 13 січня 2023 року (а.с. 11, 29).

Мотиви суду.

Будь-який сімейний спір щодо дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

За нормативним змістом частини 1-2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Нормативними приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За правилами статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Законодавчими вимогами статті 141 Сімейного кодексу України закріплено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України).

Імперативними нормами статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями статті 184 Сімейного кодексу України акцентовано, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Себто цією нормою закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Із доказів у справі вбачається, що рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2017 року (єдиний унікальний номер справи: 439/779/17) ухвалено: стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей, а саме: дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі: дев`ятсот гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 червня 2017 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Позивачкою надано докази про те, що вона постійно несе витрати на утримання спільних малолітніх дітей сторін.

Враховуючи складну економічну ситуацію на території України, яка пов`язані зі збройною агресією Російської Федерації проти України, витрати на проживання, навчання, розвиток та виховання дітей суттєво збільшилися, що збільшує матеріальні витрати для належного забезпечення інтересів малолітніх дітей сторін.

У свою чергу відповідач: ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу. Позаяк фізично здоровий, обмежень щодо зайняття трудовою діяльністю за станом здоров`я не має. Майновий стан відповідача є задовільним.

При цьому, суд наголошує на тому, що відповідач, якому достеменно відомо про наявність спору, який виник між сторонами, будучи наділений процесуальними правами та обов`язками, усвідомлюючи обов`язок доказування, який покладений на нього вимогами цивільного судочинства, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та участі в судовому засіданні з можливістю надання доказів на спростування позовних вимог ОСОБА_1 .

За таких обставин, встановивши зміни матеріального становища платника та одержувача аліментів, суд приходить до переконання щодо достатності правових підстав для задоволення позовних вимог по суті.

Щодо розподілу судового збору.

Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас відповідно до частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої чистини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі підпункту 3 пункту 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача: ОСОБА_2 необхідно стягнути понесені судові витрати за сплачений судовий збір за подання позовної заяви на користь держави, що буде відповідати вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.

Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Із доказів у справі вбачається, що між ОСОБА_1 та адвокатом Микитюком Степаном Михайловичем укладено договір про надання професійної правничої допомоги від 04 січня 2023 року. Предметом договору визначено, що виконавець зобов`язується за завданням замовника надати правову допомогу, а замовник зобов`язується сплатити гонорар виконавцю за надану правову допомогу. Вартість за надану правничу (правову) допомогу визначається у Протоколі погодження ціни (гонорару), що підтверджується наданою суду на дослідження копією відповідного договору; ордером на надання правничої допомоги серії ВС за № 1174570 від 05 січня 2023 (а.с. 16, 18).

Протоколом погодження ціни (гонорару) до договору про надання професійної правничої допомоги від 04 січня 2023 року визначено, що виконавцю за надання правничої допомоги виплачується замовником винагорода (гонорар) в розмірі п`ять тисяч гривень 00 копійок, що складається з оформлення позовної заяви та представництва інтересів позивача в суді (а.с. 15).

Дійсність понесення ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень 00 копійок підтверджується квитанцією від 04 січня 2023 року (а.с. 20).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268).

Згідно з пунктом 4 частини1 статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічну правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у постанові №755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що чинний Цивільний процесуальний кодекс України передбачає такі критерії визначення та розподілу судових витрат, а саме:

-дійсність;

-необхідність;

-розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Із доказів у справі, зокрема договору про надання професійної правничої допомоги за від 04 січня 2023 року вбачається, що сторони узгодили між собою регулювання ціни договору з фіксованою ставкою надання послуг у розмірі 5 000 гривень 00 копійок.

У подальшому, разом із поданням позовної заяви, позивачкою подано заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами, а також надано докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Такі докази подані позивачкою до початку виходу суду до нарадчої кімнати, що з огляду на частину 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України повністю відповідає законодавчо встановленому терміну, протягом якого можна подати докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Повно, всебічно встановивши обставини справи, здійснивши оцінку доказів з точки зору дійсності, допустимості, достатності та належності, виходячи із внутрішнього переконання, суд приходить до думки, що надані послуги професійної правничої допомоги представником позивача: Микитюком Степаном Михайловичем та витрати, які були понесені позивачем: ОСОБА_1 за надання таких послуг, належать до судових витрат, які у своїй сукупності відповідають критеріям дійсності, необхідності, розумності їх розміру, з урахуванням складності справи.

Відтак суд вважає, що фактично понесені судові витрати позивачкою за надану професійну правничу допомогу у даній цивільній справі становлять: 5 000 гривень 00 копійок.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у розмірі 5 000 гривень 00 копійок, що у повні мірі буде відповідати понесеним судовим витратам на професійну правничу допомогу позивачкою у зв`язку з розглядом даної цивільної справи.

На підставі статей 180-182, 192 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 81, 89, 211, 247, 258-259, 263-265, 282-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розмір аліментів, який стягується на підставі рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2017 року (єдиний унікальний номер справи: 439/779/17), про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей, а саме: дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі: дев`ятсот гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 червня 2017 року і до досягнення кожною дитиною повноліття, змінити.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей, а саме: дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи із дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави суму сплаченого судового збору, що становить 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складено 09 березня 2023 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Б.М. Петейчук