ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3174/23 Справа № 2-1716/11 Суддя у 1-й інстанції - Попов В.В. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №2-1716/11 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кануннікової Наталі Сергіївни за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпровського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року (суддя Попов В.В.),

в с т а н о в и в:

В серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця Довгинцівського відділу ДВС у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кануннікової Н.С., посилаючись на те, що 16 червня 2011 року заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно стягнуто на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 111551,52 грн та в рівних частинах в рахунок відшкодування судових витрат по 1235,51 грн. Вперше виконавчий лист був пред`явлений до виконання 15 листопада 2012 року, а 23 вересня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу (АСВП 35171128). Вдруге виконавчий лист було пред`явлено до виконання 30 серпня 2018 року. Листом начальника Довгинцівського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05 вересня 2019 року повідомлено, що стягувач вдруге пред`явив виконавчий документ до виконання, що стало приводом для відкриття виконавчого провадження №57116965. Разом з тим, згідно відміток у виконавчому листі, наявна відмітка від 23 серпня 2015 року про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі частини 4 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про те, що останній раз виконавчий лист був повернутий стягувачу 23 серпня 2015 року. Крім того, ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2019 року, у зв`язку із порушенням строків пред`явлення виконавчого документу до виконання було скасовано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження 57116965 та зобов`язано відділ ДВС закінчити виконавче провадження №57116965. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року у справі №211/5667/19 рішення (ухвалу) суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Таким чином, судами встановлено, що виконавчий лист №2-1716/11 від 16 червня 2011 року, виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області пред`явлено стягувачем з порушенням вимог пункту 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме пропущено строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Просила суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Довгинцівського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кануннікової Н.С. у ВП №69458663, заборонити приватному або державному виконавцю, на виконанні якого буде перебувати виконавчий лист №2-1716 від 16 червня 2011 року, який був виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області вчиняти будь-які дії направлені на виконання вищевказаного виконавчого листа, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кануннікової Наталі Сергіївни задоволено частково.

Скасовано постанову від 20 липня 2022 року про відкриття виконавчого провадження, винесену державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Канунніковою Наталею Сергіївною у ВП №69458663.

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

З вказаною ухвалою не погодилось АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпровського обласного управління АТ «Ощадбанк» та оскаржило його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, якою задоволено скаргу ОСОБА_2 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що згідно із частиною 1 статті 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця, або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, бездіяльність яких оскаржується. Суд першої інстанції порушуючи норми процесуального права відмовив та не залучив до розгляду скарги АТ «Ощадбанк» як стягувача та заінтересовану особу, про що прямо зазначено в оскаржуваній ухвалі. Посилаючись на норми Закону України «Про виконавче провадження» вказав на необґрунтованість постановленого судового рішення.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник АТ «Ощадбанк» Глазунова А.М. в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представники Довгинцівського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кануннікова Н.С. та Любкіна Ю.О. у судовому засіданні апеляційного суду просили апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати, оскільки АТ «Ощадбанк» встановлений законом строку для пред`явлення виконавчого документу для виконання не пропущено.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS.

Згідно із частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника АТ «Ощадбанк» та ВДВС, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором в сумі 111551,52 грн. В рахунок відшкодування судових витрат в рівних частинах стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» судові витрати в розмірі 1235,51 грн (а.с. 54-55, том 1).

19 травня 2020 року до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про перегляд за нововиявленими обставинами справи №211/5667/19, у задоволенні якої ухвалою від 20 листопада 2020 року було відмовлено.

15 квітня 2021 року начальником Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) проведено перевірку виконавчого провадження 349233677 за результатами якої винесено постанову, якою скасовано постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 03 квітня 2018 року.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року, яку залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2022 року, постанови державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіної Ю.О., винесені у виконавчому провадженні №49233677, а саме постанову про скасування процесуального документа від 15 квітня 2021 року, постанову про арешт коштів боржника від 15 квітня 2021 року, постанову про розшук майна боржника від 28 квітня 2021 року скасовано.

19 серпня 2022 року у виконавчому провадженні №49233677 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану.

20 липня 2022 року відкрито виконавче провадження №69458663 на підставі виконавчого листа №2-1716/11 від 16 червня 2011 року. Оскільки рішенням суду було встановлено, що виконавчий лист №2-1716/11 від 16 червня 2011 року, 30 серпня 2018 року було пред`явлено до виконання з пропуском встановленого законом строку, тому даний виконавчий лист виконанню не підлягає, а постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Згідно із повідомлення від 25 червня 2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіна Ю.О., з підстав пункту 2 частин 4 статі 4 Закону України «Про виконавче провадження», відмовила заявнику та повернула виконавчий документ без прийняття до виконання.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції зазначив, що виконавчий лист №2-1716/11 від 16 червня 2011 року було пред`явлено до виконання із пропуском встановленого законом строку для його пред`явлення, тому суд вважає, що державний виконавець повинна була повернути виконавчий лист стягувачу без прийняття до виконання.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

За змістом статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 статті 450 ЦПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями частин 1, 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь, чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересована особа залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Згідно роз`яснень абзацу 2 пункту 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК (в редакції 2004 року), за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересована особа залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Скасовуючи постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, суд першої інстанції вищезазначене не врахував. А отримавши клопотання АТ «Ощадбанк» про залучення його до участі у справі, безпідставно посилався на те, що участь представника АТ «Ощадбанк» не вплине на правильність прийняття рішення, чим порушив права стягувача на доступ до правосуддя.

При цьому, що АТ «Ощадбанк» є безпосереднім учасником виконавчого провадження, ОСОБА_2 має заборгованість перед останнім, тому вирішення даної справи по суті стосується також прав та обов`язків АТ «Ощадбанк».

Крім того, за виконавчим документом (рішенням суду) заборгованість стягнута солідарно також з ОСОБА_3 , тобто вирішення даної справи по суті стосується також прав та обов`язків і боржника ОСОБА_3 .

Однак, судом першої інстанції безпідставно не залучено стягувача АТ «Ощадбанк» та боржника ОСОБА_3 до участі в справі, у зв`язку з чим вони не були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи та результат розгляду її по суті. Тим самим їх позбавлено права на судовий захист та надання пояснень суду стосовно обставин, які стосуються даної справи.

Крім того, наслідок не залучення представника стягувача АТ «Ощадбанк» та боржника ОСОБА_3 до участі у справі, їх не було належним чином повідомлено про розгляд справи, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції залишив поза увагою вказані обставини та вимоги закону, не визначився в повній мірі зі складом учасників справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно із статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволення скарги.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За подання апеляційної скарги АТ «Ощадбанк» сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн (а.с. 20, том 2). Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпровського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року скасувати.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кануннікової Наталі Сергіївни відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпровського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», , понесені витрати по сплаті судового збору, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 2684,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 травня 2023 року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста