Справа № 456/1993/22 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/811/2828/22 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Назар Х.Б.

з участю: ОСОБА_1 ,

представника АТ «Укрпошта» Липитчука Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 жовтня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

в червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укрпошта», в особі Львівської дирекції, про примусове розірвання (визнання припиненими) трудових відносин відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 КЗпП України та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 12 серпня 2021 року він працював на посаді оператора по підміні відпусток 1 класу в Акціонерному товаристві «Укрпошта», виконуючи роботу, яка полягала у підміні відсутніх працівників відділень поштового зв`язку, а саме начальників відділень поштового зв`язку. Стверджує, що хуліганськими діями співробітників Акціонерного товариства «Укрпошта» пошкоджено його велосипед, внаслідок чого він потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, отримавши перелом ключиці, однак відповідач, всупереч власним обіцянкам, не відшкодував завдану йому шкоду. Зазначає, що 23 березня 2022 року звернувся із заявою про звільнення з роботи з 30 березня 2022 року за власним бажанням відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з грубим порушенням відповідачем законодавства про працю, умов колективного та трудового договору, яке полягало у ігноруванні заяви про наявність небезпечних умов правці на його робочому місці, порушенні вимог законодавства про працю щодо його посадових обов`язків, понаднормова робота та робота у вихідні дні без грошової компенсації, порушення вимог законодавства щодо належного освітлення згідно з державними стандартами, неповідомлення про розмір заробітної плати, непроведення інвентаризації матеріальних цінностей у зв`язку з його відсутністю через хворобу, вчинення дій, що перешкоджали виконанню його посадових обов`язків, відмова роботодавця у його звільненні за власною ініціативою та невиплаті грошової компенсації за невикористану відпустку. Вказує, що повідомив керівництво Акціонерного товариства «Укрпошта» про наявність обставин, які впливають на роботу та створюють ризики для його здоров`я, життя та матеріальних втрат, а також втрати довіри до працівників Стрийської дільниці обробки пошти та супроводжуючих, що працюють там, а до моменту усунення вищезазначених обставин та притягнення винних осіб до відповідальності він відмовився від виконуваної раніше роботи оператора по підміні відпусток. Звертає увагу, що він, виконуючи обов`язки начальника відділення зв`язку, додатково виконував посадові обов`язки оператора поштового зв`язку 2 та 3 класу, а саме, приймав обробляв та видавав всі види внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, приймав та видавав грошові перекази, виплачував пенсії та грошові допомоги, обробляв вихідну пошту, готував до відправки прийняті поштові відправлення, грошові перекази, тобто, виконував не передбачені його посадовою інструкцією посадові обов`язки без доплати за виконання таких, що є грубим порушенням трудового законодавства. Крім того, він виконував надурочну (понаднормову) роботу тривалістю до 1 години в день у зв`язку з необхідністю приходити на роботу швидше для включення комп`ютера та запуску програм та залишатися після закінчення робочого часу для роздрукування звітів, а також він перебував на робочому місці щосуботи у неробочий час, що носило характер тривалого порушення його трудових прав, а компенсацію за роботу у вихідні дні він не отримував. Вважає, що відповідачем порушено вимоги Державних санітарних правил і норм роботи з візуальними дисплейними терміналами електронно-обчислювальних машин, а також допустимі мікрокліматичні умови, що полягає у неналежній температурі повітря в приміщені, відсутності санітарно-побутових умов. Наголошує, що територіальний менеджер перешкоджала йому отримувати необхідну інформацію для виконання його посадових обов`язків, а саме, заблокувала його в робочому вайбер-чаті, де відбувалося спілкування між працівниками відділень поштового зв`язку з робочих питань. Стверджує, що Акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» не розглянула його заяву про звільнення з 30 березня 2022 року, не видала йому трудову книжку та не провела розрахунок, що, на його думку, свідчить про те, що трудові правовідносини між ним та відповідачем продовжують існувати. Зазначає, що у зв`язку з невиплатою з вини відповідача належних йому сум при звільненні з Акціонерного товариства «Укрпошта» на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, починаючи з 31 березня 2022 року по день фактичного розрахунку.

З наведених підстав просить:

-визнати розірваними (припиненими) трудові відносини між ОСОБА_1 та АТ «Укрпошта», в особі Львівської дирекції, з дати видачі наказу та трудової книжки у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади оператора по підміні відпустки 1 класу за власним бажанням на підставі вимог ч. 3 ст. 38 КЗпП України;

-зобов`язати АТ «Укрпошта», у особі Львівської дирекції, обчислити та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 31 березня 2022 року по день фактичного розрахунку.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 жовтня 2022 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що в заяві про звільнення він самостійно визначив строк і правові підстави розірвання трудового договору, а роботодавець, відмовляючи йому в задоволенні заяви про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, неправомірно пропонував подати заяву про звільнення на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України, що не відповідає його волевиявлення. Зазначає, що відповідач заперечував щодо наявності порушень Акціонерним товариством «Укрпошта» охорони праці на підприємстві, однак, не надав належних та допустимих доказів відсутності порушення трудового законодавства, колективного чи трудового договору. Вказує, що висновок суду про те, що він не звертався до відповідача стосовно неналежних умов праці спростовується наявним в матеріалах справи листом від 22 січня 2022 року, надісланим на адресу відповідача. Вважає, що він не пройшов інструктаж з техніки безпеки, в тому числі і протипожежної безпеки, що є грубим порушенням трудового законодавства та законодавства про охорону праці. Звертає увагу, що під час розроблення посадових інструкцій допускається тільки уточнення переліку робіт, а не внесення до посадових інструкцій завдань, які не передбачені довідником, а покладення на оператора 1 класу обов`язків операторів 2 та 3 класу забороняється Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 70) «Зв`язок». Наголошує, що весь час працював за сумісництвом оператором поштового зв`язку та начальником відділення поштового зв`язку, але заробітну плату отримував лише як начальник відділення поштового зв`язку, тому у відповідача виникла заборгованість з виплати заробітної плати. Крім того, судом першої інстанції встановлено, що він працював більше восьми годин щодня, однак, прийшов до помилкового, на його думку, висновку про те, що не встановлено факту надурочних (понаднормових) робіт. Стверджує, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів відсутності порушень з умов праці, а акт перевірки Головного управління Держпраці у Львівській області, складений 28 січня 2020 року, не може братися до уваги, оскільки складений до початку його роботи у відповідача, в ньому не зазначено, що перевірка проводилася у відділенні зв`язку в с. Станків Стрийського району Львівської області, такий не містить спростувань порушень відповідачем вимог законодавства про працю. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що за його зверненнями не проводилися перевірки, а ігнорування відповідачем проведення службового розслідування щодо вчинення працівниками Акціонерного товариства «Укрпошта» хуліганських дій при виконанні своїх службових обов`язків та незабезпечення трудової та виробничої дисципліни на підприємстві були одними з підстав для написання заяви про звільнення відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника АТ «Укрпошта» Липитчука Я.І. щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що передумовою для припинення трудових відносин на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України є порушення роботодавцем законодавства про працю, однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності таких порушень з боку Акціонерного товариства «Укрпошта», що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Відповідно до частин 1, 3 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Статтею 29 КЗпП України передбачено, що до початку роботи роботодавець зобов`язаний в узгоджений із працівником спосіб поінформувати працівника про: місце роботи (інформація про роботодавця, у тому числі його місцезнаходження), трудову функцію, яку зобов`язаний виконувати працівник (посада та перелік посадових обов`язків), дату початку виконання роботи; визначене робоче місце, забезпечення необхідними для роботи засобами; права та обов`язки, умови праці; наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, а також про право на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору - під підпис; правила внутрішнього трудового розпорядку або умови встановлення режиму роботи, тривалість робочого часу і відпочинку, а також про положення колективного договору (у разі його укладення); проходження інструктажу з охорони праці, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони; організацію професійного навчання працівників (якщо таке навчання передбачено); тривалість щорічної відпустки, умови та розмір оплати праці; процедуру та встановлені цим Кодексом строки попередження про припинення трудового договору, яких повинні дотримуватися працівник і роботодавець.

При цьому працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір (ст.139 КЗпП України).

Наказом Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» № 1878/К від 11 серпня 2021 року ОСОБА_1 з 12 серпня 2021 року прийнято на роботу на посаду оператора поштового зв`язку 1 класу в групу підміни з окладом 5200 грн. з тривалістю робочого тижня 40 год.

22 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Укрпошта» із заявою, в якій зазначив, що хуліганськими діями працівників Акціонерного товариства «Укрпошта», а саме, Стрийського ДОП, пошкоджено його велосипед, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, в якій він отримав травму, у зв`язку з чим він просив провести внутрішню перевірку стосовно пошкодження його велосипеда та притягнути винних осіб до відповідальності, за рахунок винних осіб компенсувати матеріальні та моральні втрати, які були ним понесені, в тому числі і на лікування. Крім того, просив направити його на медичний огляд для вирішення питання можливості подальшого виконання посадових обов`язків на займаній посаді у зв`язку зі зміною стану здоров`я.

Розглянувши звернення ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Укрпошта» надало відповідь, з якої вбачається, що до в ході службового розслідування жодних шкідливих та небезпечних факторів для нього, як для працівника відділення поштового зв`язку, не виявлено, а проведення розслідування щодо знищення чи пошкодження його майна не входить до компетенції Акціонерного товариства «Укрпошта». Крім того, повідомлено, що оператор відділення поштового зв`язку та оператор відділення поштового зв`язку по підміні відпусток не входять до переліку посад, що підлягають попередньому (періодичному) медичному огляду, що унеможливлює направлення його на медичний огляд для вирішення питання щодо можливості працювати на займаній посаді, що не позбавляє його права пройти медичний огляд в індивідуальному порядку за направленням сімейного лікаря.

23 березня 2022 року ОСОБА_1 надіслав на адресу Акціонерного товариства «Укрпошта» заяву про розірвання трудового договору та звільнення його з посади оператора поштового зв`язку по підміні відпусток 1 класу за власним бажанням з 30 березня 2022 року відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням Львівською дирекцією Акціонерного товариства «Укрпошта» законодавства про працю, умов колективного та трудового договору.

Вищезазначена заява про розірвання трудового договору отримана Акціонерним товариством «Укрпошта» 25 березня 2022 року, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» про відстеження поштових відправлень (а.с. 17 зворот).

Листом № 111.013.010.004-9-130 від 01 квітня 2022 року підтверджується, що Акціонерне товариство «Укрпошта» відмовило позивачу в розірванні трудового договору на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, непогодившись з наявністю фактів невиконання вимог законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, при цьому, запропонувавши позивачу звільнення за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, у строк, який буде прийнятним для нього.

30 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держпраці у Львівській області зі скаргою щодо порушень законодавства про працю у Львівській дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта».

Згідно з листом від 17 травня 2022 року № 4306/2/14-04 Головним управлінням Держпраці у Львівській області нездійснено захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у зв`язку з припиненням проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного указом Президента України від 24 лютого 2022 року№ 64 «Про введення воєнного стану в Україні».

Разом з тим, Актом перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкту) від 28 січня 2020 року № 13/01/052/0072, складеним Головним управлінням Держпраці у Львівській області за результатами проведення планової перевірки відділень поштового зв`язку Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», виявлено ряд порушень, які допущені у відділеннях поштового зв`язку, однак, жодних порушень вимог законодавства саме у відділенні поштового зв`язку 82464 с. Станків, де працює позивач, не виявлено.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39 КЗпП України), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41 КЗпП України) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45 КЗпП України).

Статтею 38 КЗпП України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.( частина 3 статті 38КзЗпП України).

За змістом статті 38 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи працівника і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до розірвання цього договору і які працівник визначає самостійно. У разі якщо вказані працівником причини звільнення - порушення роботодавцем трудового законодавства (частина третя статті 38 КЗпП України) - не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору.

При незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених частиною третьою статті 38 КЗпП України, останній може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися.

Аналогічний висновок зазначений у постановах Верховного Суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-34цс13, Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі № 754/1936/16-ц (провадження № 61-28466св18).

Таким чином, обов`язковою умовою для звільнення за власним бажанням згідно з частиною третьою статті 38 КЗпП України є порушення власником трудового законодавства або умов трудового договору. При цьому для визначення правової підстави розірвання трудового договору значення має сам факт порушення законодавства про працю, що спонукало працівника до розірвання трудового договору з власної ініціативи, а не поважність чи неповажність причин такого порушення та істотність порушення трудових прав працівника.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 199/8766/18 та від 13 березня 2019 року у справі №754/1936/16-ц

Розірвання трудового договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України є різновидом припинення трудових відносин в односторонньому порядку. Для припинення трудового договору за цією підставою має значення, чи мали місце порушення з боку роботодавця законодавства про працю чи умов колективного чи трудового договору, а також письмово викладена ініціатива працівника з наміром припинити трудові відносини, що доведена до відома роботодавця в установленому законом порядку.

Особливістю розірвання трудового договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України є те, що працівник має право самостійно визначити строк розірвання трудового договору.

Роботодавець може не погоджуватись з тим, що мають місце порушення, які відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України є підставами для розірвання трудового договору за ініціативою працівника у строки, визначені останнім, що, у свою чергу, свідчить про виникнення трудового спору.

Отже, при вирішенні трудового спору щодо припинення трудового договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України визначальним є те, чи мали місце порушення трудового законодавства з боку роботодавця стосовно працівника на момент подання таким працівником заяви про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 покликається на те, що Акціонерним товариством «Укрпошта» допущено порушення трудового законодавства, зокрема, залучено його до виконання обов`язків, які не передбачені його посадовою інструкцією, виконання ним понаднормової роботи та роботи у вихідні дні.

З матеріалів справи вбачається, що наказом (розпорядженням) директора Львівської дирекції АТ «Укрпошта» №1878/к від 11.08.2021 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу з 12 серпня 2021 року оператором поштового зв`язку 1 класу, структурний підрозділ - група підміни.

Ознайомлюючись з наказом Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» № 1878/К від 11 серпня 2021 року про прийняття на роботу, ОСОБА_1 зазначив, що з умовами праці, наявністю на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не ліквідовані, з можливими наслідками їх впливу на стан здоров`я, а також з правами на пільги та компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору та згідний; з колективним договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку ознайомлений, що спростовує доводи апелянта.

У вищезгаданому наказі, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджується його підписом у наказі, зазначено розмір його окладу (тарифна ставка) 5200.00 грн., а відтак безпідставними є доводи ОСОБА_1 з приводу того, що він не був ознайомлений з розміром його оплати праці.

Пунктом 1.8 посадової інструкції оператора поштового зв`язку відділення поштового зв`язку Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», затвердженої директором Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» 07 квітня 2021 року, передбачено, що робочий день оператора відділення поштового зв`язку встановлюється відповідно до режиму роботи відділення поштового зв`язку та складених графіків роботи.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 52 КЗпП України для працівників установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. При п`ятиденному робочому тижні тривалість щоденної роботи (зміни) визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку або графіками змінності, які затверджує роботодавець за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації з додержанням установленої тривалості робочого тижня (статті 50 і 51).

На тих підприємствах, в установах, організаціях, де за характером виробництва та умовами роботи запровадження п`ятиденного робочого тижня є недоцільним, встановлюється шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем. При шестиденному робочому тижні тривалість щоденної роботи не може перевищувати 7 годин при тижневій нормі 40 годин, 6 годин при тижневій нормі 36 годин і 4 годин при тижневій нормі 24 години.

Як вбачається з табелю обліку робочого часу ОСОБА_1 у відділенні поштового зв`язку встановлено п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями неділею та понеділком, що підтверджується також Нормами тривалості робочого часу на 2021 рік для працівників, які працюють з 40-годинним 5-денним робочим тижнем, які містяться в додатку № 4 до наказу Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» від 16 грудня 2020 року № 890.

Отже, спростовуються доводи ОСОБА_1 щодо роботи у вихідні дні, оскільки субота є робочим днем згідно з встановленим у відділенні поштового зв`язку графіком робочого часу, а замість суботи, вихідним днем є понеділок.

Згідно з табелем обліку робочого часу у серпні 2021 року ОСОБА_1 відпрацьовано 13 днів із загальною кількістю 103,50 годин, у вересні 2021 року 22 дні із загальною кількістю 176 годин, у жовтні 2021 року 21 день із загальною кількістю 166 годин, у листопаді 2021 року 6 днів із загальною кількістю 103,50 годин 48,25 годин; з грудня 2021 року по лютий 2022 року ОСОБА_1 відсутній на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, а в березні 2022 року у зв`язку з відпусткою без збереження заробітної плати за згодою сторін.

Відтак, загальна тривалість відпрацьованого робочого часу позивача не перевищує 40 годин в тиждень та 8 годин в день, що підтверджується табелем обліку робочого часу.

На підставі службової записки начальником ЦПЗ Жидачів начальником ЦУП видано наказ від 12.08.2021 року №1896/К, яким на період вакансії начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Станків виконання його обов`язків покладено на ОСОБА_1 , передбачено оплату праці провести згідно п.8 Положення про доплату за суміщення посад (професій) за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, розширену зону обслуговування або збільшення обсягу робіт.

Пункт 8 згаданого вище положення передбачає, що працівнику, який виконує обов`язки тимчасово відсутнього працівника і не звільнений від своїх основних обов`язків, може встановлюватися доплата у розмірі 100 відсотків посадового окладу відсутнього працівника.

Зі службової записки начальника ЦПЗ Жидачів вбачається, що у зв`язку зі звільненням начальника відділення поштового зв`язку ВПЗ Станків ОСОБА_2 , з 12.08.2021 року запропоновано її обов`язки покласти на оператора поштового зв`язку 1 го класу групи підмін ОСОБА_1 з посадовим окладом 5200.00 грн. з його згоди та зі звільненням від основних обов`язків, у службовій записці міститься запис про те, що з виконанням обов`язків згідний з підписом ОСОБА_1 , що спростовує його твердження про порушення відповідачем законодавства про оплату праці з врахуванням виконання ним обов`язків начальника відділення поштового ВПЗ Станків і основних обов`язків оператора відділення поштового зв`язку.

Оскільки наказ від 12.08.2021 року №1896/К видався на підставі службової записки, якою запропоновано покласти на ОСОБА_1 обов`язки начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Станків зі звільненням ОСОБА_1 від виконання основних обов`язків, з чим позивач погодився, то п.8 вищезгаданого положення на нього не поширюється, а відтак доплата йому не повинна встановлюватися.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази порушення Акціонерним товариством «Укрпошта» законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, колегія суддів погоджується, з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для розірвання трудового договору, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Укрпошта», на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Крім вимоги про розірвання трудових відносин з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 КЗпП України, позивач просив також стягнути на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 31 березня 2022 року по день фактичного розрахунку.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Наказом Львівської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» № 433/В від 11 серпня 2021 року «Про надання відпустки» ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 30 календарних днів, починаючи з 05 березня 2022 року по 03 квітня 2022 року на підставі його заяви про надання відпустки.

Оскільки колегія суддів погодилася з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для розірвання трудового договору з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 КЗпП України, трудові відносини між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Укрпошта» не припинені, позивач не звільнений з роботи, отримує заробітну плату, відтак відсутні підстави для сплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статей 116, 117 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги щодо грубого порушення відповідачем законодавства про працю, умов колективного та трудового договору, в тому числі і наявність небезпечних умов правці на робочому місці позивача, порушення вимог законодавства про працю щодо його посадових обов`язків, понаднормова робота та робота у вихідні дні без грошової компенсації, порушення вимог законодавства щодо належного освітлення згідно з державними стандартами, неповідомлення про розмір заробітної плати, непроведення інвентаризації матеріальних цінностей, вчинення дій, що перешкоджали виконанню його посадових обов`язків, є голослівними та не знаходять свого підтвердження належними та допустимими доказами.

Покликання апелянта на те, що Акціонерне товариство «Укрпошта» ігнорувало його звернення щодо порушень працівниками відповідача своїх службових обов`язків та незабезпечення трудової та виробничої дисципліни на підприємстві, не проводило перевірки та службові розслідування за результатами його звернень, спростовуються матеріалами справи, які містять відповіді на усі звернення позивача, а сама по собі незгода зі змістом відповіді на звернення не може бути підставою для розірвання трудового договору відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 16.03.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк