Справа № 513/245/23
Провадження № 2/513/126/23
Саратський районний суд Одеської області
14 березня 2023 року Саратський районний суд Одеської області
в складі: головуючого - судді В.С.Миргород
при секретарі Челак В.В.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Сарата Білгород-Дністровськогорайону Одеської області в залі суду цивільну справу № 513/245/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Овідіопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Саратського районного суду Одеської області на розгляді знаходиться вищевказана цивільна справа.
Ухвалою суду від 15.02.2023 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Овідіопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в призначене підготовче судове засідання не з`явився, про розгляд справи в суді повідомлений завчасно належним чином, виклик відповідача в підготовче судове засідання було здійснено шляхом надсилання ухвали суду про призначення судового засідання на вказану в позовній заяві електронну адресу. У встановлений судом строк пояснень про причини неявки до суду та клопотань про відкладення розгляду справи від третьої особи не надходило.
У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
14.03.2023 року, в підготовчому судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 заявлено клопотання про проведення у справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, на вирішення якої експертам просила поставити питання: чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?
Відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку учасників справи, суд прийшов до наступного:
В силу ч. 4 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, зокрема, сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
При з`ясуванні, якими доказами кожна сторона обґрунтовує свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом, зокрема статтею 82 ЦПК.
Разом з тим, якщо представлені докази недостатньо підтверджують вимоги позивача чи заперечення відповідача або не містять в собі всіх необхідних даних і у сторін є обґрунтовані складнощі у наданні додаткових доказів, суд за їх клопотанням зобов`язаний сприяти їм в одержанні таких доказів.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у ч. 1 ст. 76 ЦПК України (предмету доказування), досліджуються, зокрема висновки експертів.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
За змістом статей 76, 102 ЦПК України висновок експерта є доказом обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Згідно зі ст. 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу.
Відповідно до ч.1, 3 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Так як для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме для визначення кровного споріднення відповідачем та дитиною, потрібні спеціальні знання у галузі медицини, заявлене клопотання про призначення у справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи є таким, що підлягає задоволенню.
Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі ухилення відповідача від проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи у справах про визнання батьківства, материнства суд має право постановити ухвалу про примусовий привід на проведення такої експертизи.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 252 Цивільного процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи. Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 253 цього ж Кодексу, в такому випадку провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи. Враховуючи, що для проведення експертизи необхідний значний проміжок часу суд також вважає необхідним, на підставі положень пункту 5 ч.1 ст. 252 ЦПК України, зупинити провадження у справі на час проведення експертизи.
Керуючись ст.107, 252, 253 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Призначити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Овідіопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу.
При вирішенні питань, з яких має бути проведена експертиза, суд погоджується із тими питанням, що були запропоновані сторонами.
Перед експертом поставити наступне питання:
Чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?
Оплату за проведення експертизи в порядку ч.4 ст.139 ЦПК України покласти на відповідача, ОСОБА_2 .
Роз`яснити сторонам положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі у експертизі, згідно яких у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити, підготовче судове засідання відкласти.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 14.03.2023 року.

Суддя В. С. Миргород