УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Анісімової А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» , третя особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання зобов`язань припиненими та скасування обтяження, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УХВАЛИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» , третя особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання зобов`язань припиненими та скасування обтяження, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

22.03.2023 року від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки відсутній предмет спору. У заяві зазначається, що 21.03.2023 року ОСОБА_1 видана довідка про відсутність заборгованості за кредитним договором № 49.1/19/06-Z від 31.03.2006 року та вилучені всі обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1 .

23.03.2023 року від представника ОСОБА_1 адвоката Бровченко І.В. надійшла заява про прийняття відмови ОСОБА_1 від позовних вимог до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про визнання зобов`язань припиненими та скасування обтяження. Провадження у справі просить закрити.

У судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вирішуючи заявлені сторонами клопотання, суд дійшов висновку про таке.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, зокрема стаття 13 ЦПК України зобов`язує суд розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог, а учаснику справи надає право розпоряджатися своїми правами, у тому числі вчиняти чи не вчиняти ті чи інші процесуальні дії, на власний розсуд.

Статтею 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, зокрема суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:відсутній предмет спору (пункту 2 частини першої); позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (пункт 4 частини першої).

У відповідності до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.ч.1-3 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві..

Пунктом 4 ч.1, ч.ч 2,3 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Таким чином, враховуючи обізнаність позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову, суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача за первісним позовом від позову за наведеними у заяві підставами, у зв`язку з чим, провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з відмовою позивача за первісним позовом від позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем за первісним позовом при поданні позову (сплачено згідно квитанції №0.0..1 від 18.07.2022 року 2977,20 грн.) 1488,60 грн. підлягає поверненню на користь останнього.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 522/8782/16-ц зазначив, що відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі №750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Також Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 зазначив, що закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) .

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд, своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У цій справі позивачем за зустрічним позовом - відповідачем за первісним позовом ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» подано до суду 22.03.2023 клопотання про закриття провадження з підстав того, що 21.03.2023 року ОСОБА_1 видана довідка про відсутність заборгованості за кредитним договором № 49.1/19/06-Z від 31.03.2006 року та вилучені всі обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1 , а тому відсутній спір про право.

Жодних заперечень на клопотання позивача за зустрічним позовом про закриття провадження на підставі п. 2 ч.1 ст.255 ЦПК України від відповідача за зустрічним позовом не надходило.

Також суд зазначає, що з огляду на ті обставини, що між сторонами спір за зустрічним позовом відсутній, позивач за зустрічним позовом, маючи певне коло процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову, таких заяв до суду не подав.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, принцип диспозитивності, беручи до уваги, що предметом спору за зустрічним позовом є стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 49.1/19/06-Z від 31.03.2006 року, однак 21.03.2023 року ОСОБА_1 видана довідка про відсутність заборгованості за кредитним договором № 49.1/19/06-Z від 31.03.2006 року, між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань, а тому суд вважає, що провадження у справі за зустрічним позовом ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 49,142, 247,255,258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Прийняти відмову ОСОБА_1 від первісного позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» , третя особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання зобов`язань припиненими та скасування обтяження.

Провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» , третя особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання зобов`язань припиненими та скасування обтяження, закрити.

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з Державного бюджету України, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні зустрічного позову згідно квитанції №0.0..1 від 18.07.2022 року, що складає 1488,60 грн.

Провадження у справі за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, закрити на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23.03.2023 року

Суддя Ю.В. Апаллонова