Справа № 296/7744/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Ідея Банк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний виконавець Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Бєльський Олександр Сергійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни від 19 серпня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №4455 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ Ідея Банк боргу.

В обґрунтування позову зазначає, що 28.09.2021 було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни №4455 від 19.08.2021 щодо стягнення з нього на користь АТ Ідея Банк невиплачених в строк грошових коштів згідно кредитного договору №Z06.00602.00416039 від 13.07.2018 на загальну суму 90 188,20 грн. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а сама заборгованість не є безспірною, у зв`язку з чим він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

27 грудня 2022 року на адресу суду від представника відповідача - Рибак Н.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що виконавчий напис є законним та вчинений з додержанням норм законодавства. АТ Ідея Банк надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, які в повній мірі встановлювали заборгованість ОСОБА_1 : оригінал кредитного договору; довідку банку про ненадходження платежів; вимогу банку про усунення порушень кредитних зобов`язань; довідку розрахунок заборгованості; список згрупованих поштових відправлень Банку; список згрупованих поштових відправлень цінних листів Банку; список вкладення до цінного листа, адресованого позивачу, про направдення вимоги банку та довідки-розрахунку заборгованості, та фіскальний чек по оплаті вказаних послуг; виписка по рахунку; детальний розрахунок заборгованості. Також вказує, що позивач не довів, у чому полягає спірність заборгованості, не надав жодних розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості наданих нотаріусу. Посилання позивача на невідповідність постанови про вчинення виконавчого напису положенням постанови КМУ №662 від 26.11.2014 є помилковим, оскільки до 28.02.2022 законодавством не заборонялось вчинення виконавчих написів за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими.

Треті особи письмових пояснень на позовну заяву не подавали. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу третіх осіб за їх місцезнаходженням, у відповідності до приписів ЦПК України.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною було вчинено виконавчий напис №4455 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Ідея Банк невиплачених в строк грошових коштів на підставі кредитного договору №Z06.00602.00416039 від 13.07.2018 в загальному розмірі 90 188,20 грн.

28 вересня 2021 року на підставі вищевказаного виконавчого напису №4455 від 19.08.2021 в.о.начальника відділу Черняхівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Цалко Тетяною Анатоліївною відкрито виконавче провадження №66950376.

26 листопада 2021 року державним виконавцем Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Бєльським Олександром Сергійовичем винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №66950376 для подальшого виконання.

Не погоджуючись із безспірністю заборгованості та винесеним виконавчим написом №4455 від 19.08.2021, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису) передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (п.3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України "Про нотаріат"). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Варто також зазначити, що як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (далі - Постанова).

Проте вказана Постанова не відносить кредитний договір до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, пп.б п.2 Постанови передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом 19 серпня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16 зазначено, що для правильного застосування статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" необхідно установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення виконавчого напису.

В матеріалах справи відсутні докази і такі не надано як відповідачем, так і приватним нотаріусом Сазоновою О.М. на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед стягувачем Акціонерним Товариством Ідея Банк саме в такому розмірі, як зазначено у виконавчому написі. При цьому, додані відповідачем до поданого відзиву виписка по рахунку та детальний розрахунок по кредиту, не підтверджують наявність у позивача безспірної заборгованості за кредитним договором. Матеріали справи не містять відповідних доказів подання нотаріусу оригіналу саме нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, моменту виникнення заборгованості за кредитом, первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), які можуть підтвердити безспірність стягнення заборгованості за виконавчим написом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовані доводи позивача ОСОБА_1 про відсутність в нього безспірної заборгованості перед відповідачем, у зв`язку з чим оскаржуваний виконавчий напис №4455 від 19 серпня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Ідея Банк невиплачених в строк грошових коштів на підставі кредитного договору №Z06.00602.00416039 від 13.07.2018 в загальному розмірі 90 188,20 грн, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов - задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені по сплаті судового збору в загальному розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст.141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Акціонерного Товариства Ідея Банк (79008, м.Львів, вул.Валова, 11, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний виконавець Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Бєльський Олександр Сергійович (10014, м.Житомир, вул.Леха Качинського, 12А), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна ( АДРЕСА_2 ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною від 19 серпня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №4455, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Ідея Банк невиплачених в строк грошових коштів на підставі кредитного договору №Z06.00602.00416039 від 13.07.2018 в загальному розмірі 90 188,20 грн.

Стягнути з Акціонерного Товариства Ідея Банк на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 10 березня 2023 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська