КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
07 березня 2023 року місто Київ
Справа № 370/3209/19
Апеляційне провадження № 22-з/824/300/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Желепи О. В.
суддів: Кравець В. А., Мазурик О. Ф.
за участю секретаря судового засідання Ковальової В. О.
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Корнієнко Сергія Валерійовича в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови в справі за апеляційною скаргою Корнієнко Сергія Валерійовича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2022 року (у складі судді Косенко А.В., повне судове рішення складено 03 листопада 2022 року)
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2022 позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 усунути та в подальшому не чинити перешкоди в користуванні належною ОСОБА_3 , на праві приватної власності земельною ділянкою площею 0,1121 га, кадастровий номер :05:036:0134, з цільовим призначенням - для ведення садівництва

Стягнутоз ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 27 242 (двадцять сім тисяч двісті сорок дві) гривні 96 копійок у відшкодування судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням, Корнієнко С.В. в інтересах ОСОБА_2 подав до Київського апеляційного суд апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Макарівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року апеляційну скаргу Корнієнко Сергія Валерійовича в інтересах ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1152 грн. 60 коп.

13 лютого 2023 року Корнієнко Сергій Валерійович в інтересах ОСОБА_2 подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 40 000 грн. 00 к.

Заява обґрунтована тим, що судом при винесені постанови не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу. Вказує, що у відповідності до вимог ЦПК України до закінчення судових дебатів у справі, а саме в апеляційній скарзі, представником відповідача повідомлено суд, що очікувана сума витрат на правову допомогу буде складати 23 000., де розмір витрат на правову допомогу - 18 000 грн та «гонорар успіху» - 5 000 грн.

Однак з вчиненням представником відповідача додаткових робіт, щодо надання відповідачу юридичної допомоги( два судових засідання та підготовка додаткових документів) сума збільшилась на 17 000 грн: «гонорар успіху» збільшено до 10 000 грн, що відображено в додатковому договорі №7/02 від 07.02.2023 року та детальному описі робіт. У зв`язку з наведеним, остаточний розмір витрат на правничу допомогу складає 40 000 грн.

Згідно ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У судовому засіданні 07 березня 2023 року представник відповідача адвокат Корнієнко С. В. заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені судом належним чином.

03 березня 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду від позивача ОСОБА_3 надійшли пояснення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, в яких він просить відмовити у задоволені заяви. Вказує що судом з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто судовий збір, а тому вважає що суд вирішив питання щодо стягнення судових витрат. Крім того зазначає, що не заперечує про розгляд заяви за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

При цьому колегія також керується висновком Верховного Суду в постанові від 08 червня 2022 року в справі № 345/1537/21, відповідно до якого суд вважав за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 11.11.2020 року у справі 908/2614/19 та інших справах та вказати, що виклик (повідомлення) учасників справи в судове засідання у якому розглядається заява про ухвалення додаткового рішення, не є обов`язковим, а їх неявка незалежно від їх повідомлення не перешкоджає розгляду відповідної заяви.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи заяви, доходить висновку про її часткове задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Матеріалами справи підтверджено, що в апеляційній скарзі на рішення Макарівського районного суду Київської області від 30 листопад 2022 року вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести ОСОБА_2 складає 24 152 грн 60 к. (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу).

13 лютого 2023 року представником відповідача подано безпосередньо до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначено, що остаточний розмір витрат на правничу допомогу складає 40 000 грн 00 к.

Оскільки Постанову прийнято 07 лютого 2023 року, заяву подано 13 лютого 2023 року, враховуючи що 12 лютого 2023 року припадає на вихідний день, представником дотримані строки передбачені ч. 8 ст.141 ЦПК України.

Таким чином, представник відповідача виконав вимоги закону, визначені частиною восьмою статті 141 ЦПК України: повідомив до закінчення судових дебатів у справі про витрати, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції та подав відповідну заяву протягом встановленого строку.

Ухвалюючи по справі судове рішення про задоволення апеляційної скарги, суд не вирішував питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, понесених відповідачем, а тому колегія суддів встановила наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, щодо витрат на правничу допомогу.

Доводи позивача про те, що оскільки суд стягнув з нього судовий збір, відповідно вирішив питання розподілу судових витрат, колегія не приймає, оскільки апеляційним судом не вирішувалось питання розподілу витрат на правничу допомогу, які також є судовими витратами.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім цього, пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах:від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження№ 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 01 вересня2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21).

Указана судова практика є незмінною.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладенів постановах Верховного Суду.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача долучено: до апеляційної скарги ордер на надання професійної правничої допомоги серія АІ № 1312432, копію договору (угоди) № 25/11 про надання адвокатських послуг від 25 листопада 2022 року, копію додаткової угоди від 29 листопада 2022 року №29/11 до Договору №25/11 про надання правничої допомоги від 25.11.2022, копію акта виконаних робіт по наданню правничої допомоги від 29.11.2022 р. та копію детального опису робіт (наданих послуг) про надання правничої допомоги від 29.11.2022 р.; до заяви про ухвалення додаткового рішення - копію додаткової угоди № 7/02 до Договору №25/11 про надання правничої допомоги від 25.11.2022, копію детального опису робіт (додатково наданих послуг) про надання правничої допомоги від 07.02.2023 р. та копію акта додатково виконаних робіт по наданню правничої допомоги від 07.02.2023 р.

Згідно додаткової угоди № 29/11 сторони погодили, що Клієнт ( ОСОБА_2 ) сплачує Адвокату (Корнієнко С. В.) за надання правничої допомоги та здійснення представництва інтересів клієнта у Київському апеляційному суді у справі № 370/3209/19 гонорар у розмірі 18 000 грн та гонорар «успіху» - 5 000 грн, а всього 23 000 грн.

Відповідно до акта виконаних робіт по наданню правничої допомоги та детального опису робіт (наданих послуг) про надання правничої допомоги, адвокатом надані такі послуги :

1. Ознайомлення 25.11.2022 року із рішенням Макарівського районного суду Київської області від 24.10.2022 року у справі № 370/3209/19 та іншими матеріалами справи, вивчення законодавства та судової практики у земельних спорах: Інструкції затверджені наказом Державного Комітету України по земельних ресурсів № 43 від 04.05.1993 року та № 376 від 18.05.2010-року; постанов Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року та «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, постанову Верховного Суду від «24» лютого 2020 року у справі № 458/1046/15-ц; постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі № 925/1265/16; від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 року у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 року у справі № 569/17272/15-ц та від 04.06.2019 року у справі № 916/3156/17, від 29.09.2020 року у справі № 378/596/16-ц, від 26.01.2021 року у справі № 522/1528/15-ц; 28.01.2020 року у справі № 50/311-6, від 22.09.2020 року у справі № 910/3009/18, від 02.02.2021 року у справі № 925/642/19, від 19.01.2021 року у справі № 916/1415/19 - кількість часу - 3 години, вартість (1 год. - 1 500 грн) 4 500 грн;

2. Складання апеляційної скарги у період з «26» по «29» 11.2022 року - кількість часу - 7 години, вартість - 10 500 грн;

3. Представництво відповідача при розгляді справи у Київському апеляційному суді - 1 год. (при вартості за 1 год. 3 000 гр) - 3 000 грн.

Відповідно до додаткової угоди № 7/02 до Договору №25/11 про надання правничої допомоги від 25.11.2022 сторони погодили, що Клієнт ( ОСОБА_2 ) сплачує Адвокату (Корнієнко С. В.) за надання правничої допомоги та здійснення представництва інтересів клієнта у Київському апеляційному суді у справі № 370/3209/19 гонорар у розмірі 30 000 грн та гонорар «успіху» - 10 000 грн, а всього 40 000 грн.

Згідно копії детального опису робіт (додатково наданих послуг) про надання правничої допомоги від 07.02.2023 р. та копії акта додатково виконаних робіт по наданню правничої допомоги від 07.02.2023 р., адвокатом надані такі послуги :

1. Складання відповіді на відзив від 16.01.2023 року та підготовка додаткових письмових доказів (фотографій будівництва відповідачем бетонного паркану впритул до паркану сітка «рабиця» позивача) до розгляду справи в судовому засіданні «31».01.2023 року та додаткових пояснень від «31».01.2023 року після оголошення перерви в судовому засіданні на «07».02.2023 року - кількість часу 6 год., вартість - 9 000 грн;

2. Представництво відповідача при розгляді справи у Київському апеляційному суді після оголошення перерви на «07».02.2023 року - кількість часу 1 год., вартість 3 000 грн.

Всього на час складання цього опису сума очікуваних витрат на правову допомогу, з урахуванням вартості попередньо наданої (детальний опис робіт від 29.11.2023 року) станом на 31.01.2023 року, включно, в сумі 18 000 грн та додатково після «29».11.2023 року в сумі (9 000 + 3 000) 12 000 грн, складає 30 000 грн.

Представником позивача 31 січня 2023 року подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому просила зменшити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Вказувала, що час та вартість за вивчення законодавства та ознайомлення з практикою Верховного Суду є значно завищеними, оскільки така робота виконується при написанні процесуального документа, однак в даному випадку представником розділено ці два етапи роботи. Вартість витрат у розмірі 4 500 грн за вивчення законодавства та судової практики не є обґрунтованими.

Якщо ж врахувати час на вивчення законодавства та практики, то час у 7 годин на написання апеляційної скарги є завищеним, а вартість у 10 500 грн не є обґрунтованою та розумною.

Крім того, заперечує проти стягнення витрат у вигляді гонорару успіху, оскільки загальний розмір витрат на правничу допомогу і так складає 18 000 грн.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

У пунктах 150-151 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) вказано, що клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу має бути належним чином мотивовано.

Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких сааме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Апеляційний суд перевірив розрахунки викладені у актах виконаних робіт по наданню правничої допомоги, та вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому на виконання відповідних робіт, та підлягають зменшенню.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що час витрачений представником відповідача на вивчення законодавства та ознайомлення з практикою Верховного суду, з огляду на те, що час складання апеляційної скарги зазначено 7 годин, включений двічі в розрахунок.

За таких обставин, доводи представника позивача про зменшення витрат на суму 4500 грн за вивчення законодавства та ознайомлення з практикою Верховного суду, колегія суддів визнає обґрунтованими і вважає за необхідне зменшити заявлений розмір на цю суму.

Крім того, складання відповіді на відзив - 6 годин (вартість 9 000 грн), з урахуванням того, що представником відповідача при написанні апеляційної скарги досліджено як законодавство, так і практика Верховного суду, а відповідь на відзив , що викладена на 4 сторінках, не містить нових обставин та правового обґрунтування, такий час є завищеним.

Тому, суд приходить до висновку за необхідне зменшити розмір вартості за написання відповіді на відзив на апеляційну скаргу з 9 000 грн до 3 000 грн.

Щодо участі представника відповідача у судових засіданнях, то матеріалами справи підтверджено, що представник відповідача адвокат Корнієнко С. В. приймав участь у судовому засіданні 31 січня 2023 року та 07 лютого 2023 року, а тому витрати у розмірі 6 000 грн (3 000 грн за одне судове засідання) є підтвердженими та такими , що відповідають критеріям розумності та справедливості.

Щодо стягнення «гонорару успіху» колегія суддів дійшла наступного висновку.

У постанові від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду виклала таку правову позицію щодо гонорару успіху.

Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У справі № 904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суди не врахували, що відповідна сума гонорару успіху, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат, не навели доводів та доказів нерозумності цих витрат, їх неспівмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridisv. Greece, заява N31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

За наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява N 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

Стороною відповідача заявлено вимогу про стягнення 10 000 грн «гонорару успіху», однак колегія суддів не погоджується з таким розміром, оскільки збільшення «гонорару успіху» відбулось лише після вирішення спору на користь відповідача. В апеляційній скарзі, сторона відповідача попередила позивача про те, що гонорар успіху буде складати лише 5 000 грн.

Таке збільшення не є обґрунтованим, представником не доведено необхідність такого збільшення, що є фактично зловживанням права на стягнення понесених витрат з протилежної сторони.

За таких обставин, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню лише початково заявлені 5 000 грн «гонорару успіху».

Таким чином, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 500 грн, з яких 19 500 грн гонорару (10 500 грн за написання апеляційної скарги, 3 000 грн за написання відповіді на відзив на апеляційну скаргу та 6 000 грн за два судових засідання) та 5 000 грн «гонорару успіху».

Керуючись статтею 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Заяву Корнієнко Сергія Валерійовича в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови задовольнитичастково.

Ухвалити додаткову постанову у справі за апеляційною скаргою Корнієнко Сергія Валерійовича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в апеляційному суді у розмірі 24 500 грн(двадцять чотири тисячі п`ятсот гривень) 00к.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено 09 березня 2023року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик