Справа № 456/2862/22
Провадження № 2/456/167/2023
РІШЕННЯ

іменем України

20 березня 2023 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Стасів О.Я.,

сторони та інші учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Стрийська міська рада Львівської області;

зміст позовних вимог про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно, котре входило до складу колишнього колгоспного двору, в порядку спадкування за законом;

розглянувши дану цивільну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за правилами загального позовного провадження, з участю позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Мартиненка І.О., а також з участю відповідача ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 у порядку представництва, котре здійснює адвокат Яременко І.О. (ордер про надання правничої допомоги серія ВС № 1157786 від 30.08.2022 року в оригіналі приєднаний до матеріалів позовної заяви), скориставшись засобами поштового зв`язку, 30.08.2022 року скерував у Стрийський міськрайонний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві суду 31.08.2022 року за вх. № 11382, в якій просить ухвалити рішення про встановлення факту постійного його проживання із своїм братом спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття після нього спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 , а також про визнання за ним права власності на домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою «А-1») загальною площею 52,8 кв. м., житловою площею 18,3 кв. м., з верандою «а2», сходами «а3», «д1», та приналежних до нього господарської будівлі (позначена у технічній документації літерою «Б1»), убиральні (позначена у технічній документації літерою «В1»), й господарських споруд воріт № 1, огорожі № 2, котре розташоване по АДРЕСА_1 , та входило до складу колишнього колгоспного двору, у порядку спадкування за законом після смерті останнього члена цього колгоспного двору брата сторін у справі ОСОБА_3 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Малі Дідушичі Стрийського району Львівської області. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення вищевказаної позовної заяви до суду у загальному розмірі 2 179 грн. 40 коп., позивач ОСОБА_1 залишає за собою та при ухваленні рішення просить покласти на нього.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне домоволодіння належало колгоспному двору, головою котрого був батько сторін у справі ОСОБА_4 . У свою чергу членами вищевказаного колгоспного двору були їх мати ОСОБА_5 та брат ОСОБА_3 , тобто кожному з них належало по 1/3 частці у майні вищевказаного колгоспного двору. Матір сторін у справі померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько сторін у справі помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а брат сторін у справі помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , й ніхто з них відповідного розпорядження щодо належних їм 1/3 частки у майні вищевказаного колгоспного двору на випадок своєї смерті за життя не зробив, у зв`язку з чим спадкування повинно здійснюватися за законом після смерті останнього члена вищевказаного колгоспного двору, яким являється брат сторін у справі та який за життя успадкував частки обох батьків сторін у справі у майні вищевказаного колгоспного двору. Позивач ОСОБА_1 стверджує, що він є єдиним спадкоємцем другої черги за законом прав та обов`язків після смерті свого брата ОСОБА_3 щодо належного йому майна вищевказаного колгоспного двору, оскільки лише він із зазначеної черги спадкоємців прийняв спадщину в силу того, що на час її відкриття фактично проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 в одному житловому будинку, до дня смерті останнього здійснював за ним догляд, після чого займався його похованням. У свою чергу, відповідач ОСОБА_2 , який також відносяться до спадкоємців другої черги за законом після смерті брата ОСОБА_3 , відповідної спадщини не прийняв, оскільки на день відкриття спадщини не проживав з ним у одному житловому будинку та у визначений законом піврічний термін не подав заяву про прийняття спадщини у нотаріальну контору. Позивач ОСОБА_1 має намір оформити спадщину після смерті брата ОСОБА_3 , для чого із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звертався у Жидачівську державну нотаріальну контору Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), проте 17.05.2022 року отримав відмову державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в силу відсутності правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння, а також пропуску встановленого законом піврічного терміну на прийняття спадщини, так як державним нотаріусом не було взято до уваги його фактичне проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після його смерті. До того ж, оскільки відсутні відомості про його проживання на день смерті із спадкодавцем ОСОБА_3 в одному житловому будинку, а тому є необхідність у встановленні факту його постійного проживання із братом на день смерті останнього, так як саме позивач ОСОБА_1 здійснював за ним догляд, а після смерті брата займалася організацією здійснення його поховання. З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 був змушений звертатися за захистом своїх невизнаних прав до суду із даним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до нього, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Стрийської міської ради Львівської області, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно, котре входило до складу колишнього колгоспного двору, в порядку спадкування за законом, не подав. Однак такий відповідач, будучи присутнім під час судового розгляду цієї справи по суті, зазначив про те, що викладені позивачем ОСОБА_1 обставини не оспорює, а проти задоволення його позовних вимог не заперечує, так як не є членом колгоспного двору, а на спадкове майно після смерті брата ОСОБА_3 не претендує.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки Стрийська міська рада Львівської області у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за її участі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, не подала. Однак уповноваженою представницею такої третьої особи заступницею начальника юридичного відділу Корпан-Парутою Т.Б. у своєму скерованому на адресу суду письмовому клопотанні про розгляд цієї справи по суті за її відсутності, одночасно зазначено про те, що вона при вирішенні спору покладається на розсуд суду та просить ухвалити рішення відповідно до вимог чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства.

Заяви та клопотання учасників справи.

Відповідач ОСОБА_2 03.11.2022 року, скориставшись засобами поштового зв`язку, скерував у Стрийський міськрайонний суд Львівської області заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 10.11.2022 року за вх. № 15131, в якій просить розглядати цю справу по суті за його відсутності. Одночасно у такій заяві відповідачем ОСОБА_2 висловлено позицію про те, що він проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Позивач ОСОБА_1 у порядку представництва, котре здійснює адвокат Яременко І.О., 03.02.2023 року, сформувавши документ у системі «Електронний суд», подав у Стрийський міськрайонний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 1709, в якій просить викликати у судове засідання ОСОБА_6 та допитати його в якості свідка.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачок Стрийська міська рада Львівської області у порядку представництва, котре здійснює заступниця начальника юридичного відділу Корпан-Парути Т.Б. (довіреність від 31.08.2022 року за вих. № 03-17/653 у належно засвідченій копії приєднана до клопотання) 20.03.2023 року, скориставшись канцелярією, подала у Стрийський міськрайонний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 4062, в якому просить розглядати цю справу по суті за її відсутності. Одночасно у такому клопотанні висловлено позицію про те, що зазначена третя особа при ухваленні рішення у цій справі покладається на розсуд суду та просить ухвалити таке відповідно до вимог діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства.

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 15.09.2022 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 , який не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Стрийську міську раду Львівської області. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 07.11.2022 року, 10:00 год..

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 07.11.2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче засідання відкладено на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 198, пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час наступного підготовчого засідання у справі зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 21.12.2022 року, 10:00 год..

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 21.12.2022 року підготовче провадження у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 07.02.2023 року о 10.00 год.. Витребувано від Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) належно засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , якщо така спадкова справа заводилась.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 07.02.2023 року судове засідання щодо розгляду цієї справи по суті відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Визначено місце, дату та час наступного судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 20.03.2023 року, 11:00 год..

Витребувані від Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) докази у вигляді інформації про відсутність заведеної спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_3 надійшла на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області 10.02.2023 року та була зареєстрована в діловодстві за вх. № 1991.

Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у ній наявні відповідні письмові підтвердження.

У судове засідання щодо розгляду цієї справи по суті з`явилися позивач ОСОБА_1 , його уповноважений представник адвокат Яременко І.О., обоє позовні вимоги свого підтримали повністю, а також відповідач ОСОБА_2 , який проти задоволення таких позовних вимог не заперечував.

Судом також було задоволено клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Стрийської міської ради Львівської області про розгляд цієї справи по суті за відсутності її уповноваженої представниці ОСОБА_7 ..

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Крім того, за змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача ОСОБА_1 за пред`явленими ним позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких його прав відповідача ОСОБА_2 , встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Присутніми під час судового розгляду цієї справи по суті учасниками справи у наданих ними поясненнях визнаються, а отже в силу приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню ті обставини, згідно з котрими позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є між собою рідними братами, позивач ОСОБА_1 задовго до смерті зазначеного брата, й на день його смерті, фактично проживав разом з ним в силу здійснення догляду, й суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання сторонами у справі.

Як вбачається з Витягів з погосподарської книги с. Малі Дідушичі Стрийського району Львівської області, сформованих Великодідушицьким старостинським округом виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області 14.06.2022 року за вих. № 263 (міститься у справі, а. с. 13) та 24.11.2022 року за вих. № 556 (міститься у справі, а. с. 50), домоволодіння по АДРЕСА_1 з відповідним особовим рахунком відносилося до господарства із суспільної групи господарств колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , членами якого були його дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зазначене господарство збереглося станом на 15.04.1991 року. У названому домоволодінні проживали та були зареєстрованими усі вищевказані члени зазначеного колгоспного двору, аж до їх смерті, що також стверджується довідками за вих. № 232, вих. № 233, вих. № 239, виданими Великодідушицьким старостинським округом виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області 16.05.2022 року та 1805.2022 року (містяться у справі, а. с. 23, 26, 29).

Судом становлено, шо ані голова зазначеного колгоспного двору, ані у подальшому його члени, відповідне право власності на спірне домоволодіння за цим колгоспним двором у визначеному діючим на час виникнення спірних правовідносин законодавством не зареєстрували (не оформили). Поряд з цим, з долученого до матеріалів позовної заяви технічного паспорта на будинок садибного типу АДРЕСА_1 , виготовленого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 16.06.2022 року (копія міститься у справі, а. с. 14-18), вбачається, що спірне домоволодіння складається з житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою «А-1») загальною площею 52,8 кв. м., житловою площею 18,3 кв. м., з верандою «а2», сходами «а3», «д1», та приналежних до нього господарської будівлі (позначена у технічній документації літерою «Б1»), убиральні (позначена у технічній документації літерою «В1»), й господарських споруд воріт № 1, огорожі № 2. Будинок садибного типу побудований в 1959 році, а господарські будівлі та споруди у 1960 році та у 1965 році відповідно, спірне домоволодіння в цілому не являється об`єктом самочинного будівництва.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно Жидачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м. Львів) 30.10.2021 року (копія міститься у справі, а. с. 22), член колгоспного двору , до котрого входило спірне домоволодіння, - ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Дашава Стрийського району Львівської області.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно Жидачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м. Львів) 30.10.2021 року (копія міститься у справі, а. с. 25), голова колгоспного двору, до котрого входило спірне домоволодіння, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Малі Дідушичі Стрийського району Львівської області.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно Жидачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м. Львів) 30.10.2021 року (копія міститься у справі, а. с. 28), останній член колгоспного двору, до котрого входило спірне домоволодіння, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Малі Дідушичі Стрийського району Львівської області.

Спадщина після смерті спадкодавця ОСОБА_3 як останнього члена вказаного колгоспного двору відкрилася у день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначений спадкодавець заповіту щодо розпорядження своїми правами та обов`язками, у тому числі й майном вказаного колгоспного двору на випадок своєї смерті не складав. Відповідно, спадкування після його смерті повинно відбуватися за законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_3 , так як на момент його смерті фактично проживав в одному з ним житловому будинку, зокрема у спірному домоволодінні, так як здійснював за ним догляд. Наведена обставина, окрім того, що визнається сторонами у цій справі, ще й стверджується показаннями допитаного у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 , який показав, що добре знає сім`ю позивача ОСОБА_1 , який зареєстрований та на даний час проживає у с. Іванівці Стрийського району Львівської області, однак він кілька років проживав у с. Малі Дідушичі Стрийського району Львівської області, де здійснював догляд з своїм молодшим братом ОСОБА_3 , а після його смерті займався його похованням, після чого повернувся проживати у с. Іванівці Стрийського району Львівської області.

Як вбачається з постанови завідувача Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Матусека В.В. від 17.05.2022 року за № 79/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (копія міститься у справі, а. с. 31), позивачеві ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів для підтвердження відповідного права на спірне домоволодіння у спадкодавця ОСОБА_3 .. У свою чергу, з відповіді Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 11.01.2023 року за вих. « 07/02-14 (міститься у справі, а. с. 67) вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_3 не заводилася.

Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування.

Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана, котре входило до колгоспного двору, у тому числі й внаслідок спадкування таких прав, в залежності від часу виникнення та існування відповідних правовідносин, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом Української РСР 1963 року (надалі ЦК Української РСР 1963 року), Цивільним кодексом України (надалі СК України), Законом Української СРСР «Про власність в СРСР», Постановою Верховної Ради Української РСР від 26.03.1991 року за № «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність»», Вказівками по веденню погосподарського обліку у сільських радах народних депутатів, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 року за № 69, Переліком правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та іншими нормативно-правовими актами.

Так, прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України положення зазначеного Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності діючим ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки згадані вище правовідносини у частині майна колгоспного двору виникли до набрання чинності діючим ЦК України, то суд при розгляді даного спору у вказаній частині керується положеннями ЦК Української РСР 1963 року та діючими на той час законодавчими актами. В іншій частині, зокрема щодо спадкування, суд при розгляді даного спору керується положеннями чинного ЦК України.

Так, у відповідності до положень ч. 2 ст. 9 Закону СРСР «Про власність в СРСР», який набрав чинності з 01.07.1990 року, майно селянського господарства належить його членам на праві загальної спільної власності, якщо інше не передбачено законодавчими актами союзної і автономної республіки.

Пунктом 4 Постанови Верховної Ради УРСР від 26.03.1991 року № 885-12 «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність»» (що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що правила, які містяться у Законі Української РСР «Про власність» і були передбачені Законом СРСР «Про власність в СРСР», застосовуються з дня введення в дію Закону СРСР, тобто з 01.07.1990 року. Згідно з вимогами ст. 4 згаданої Постанови, у разі смерті голови (члена) колгоспного двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті голови та кожного з його колишніх членів.

Як роз`яснюється у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення у дію цього Закону (тобто з 15.04.1991 року).

Таким чином, до правовідносин, які виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Так, відповідно до статей 120, 121 ЦК Української РСР 1963 року у редакції, яка була чинною до 1991 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою усіх членів двору. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю, тощо. Відповідно до статей 120-127 ЦК Української РСР 1963 року у редакції, яка була чинною до 1991 року, колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб-членів колгоспу, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства та задоволення сімейних потреб. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку у його майні. Такими, що втратили це право згідно положень ст. 126 ЦК Української РСР 1963 року у редакції, яка була чинною до 1991 року, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (у цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних у відповідності до положень ст. 123 ЦК Української РСР. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до пункту 20 «Вказівок по веденню погосподарського обліку у сільських радах народних депутатів», затверджених постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 року за № 69, у графі «суспільна група господарства» записується станом на 01 січня відповідного року одна із наступних суспільних груп: господарство колгоспника; господарство робітника; господарство службовця; господарство інших категорій населення. Суспільна група господарства встановлювалася у залежності від роду занять голови господарства.

Згідно з вимогами ст. 4 Постанови Верховної Ради Української РСР від 26.03.1991 року за № «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність»» загальні правила спадкування щодо частки голови (члена) колгоспного двору у майні двору застосовуються з 01.07.1990 року. У разі смерті голови (члена) колгоспного двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті голови та кожного з його колишніх членів.

За загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

За змістом ст. 1259 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В силу ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 1268, частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для усіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на усій території України.

Відповідно до пункту 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Чинним ЦПК України (ст. 315 ЦПК України) передбачено можливість захисту цивільного права чи інтересу шляхом встановлення фактів, що мають юридичне значення, а також наведено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Такий перелік не є вичерпним, оскільки за змістом ч. 2 згаданої норми у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснюється у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позову.

Незважаючи на те, що вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження, суд вважав за доцільне розглядати вказану вище вимогу про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини у порядку позовного провадження, так як вона нерозривно пов`язана із вирішенням спору про право, зокрема реалізації позивачем ОСОБА_1 права на спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 ..

За встановлених у судовому засіданні обставин справи та перевірки доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, а також беручи до уваги те, що факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, виходячи із наявності спору з цього приводу, може бути встановленим у порядку позовного провадження, виходячи також з інтересів позивачаОСОБА_1 щодо захисту його права на спадкування, суд вважає за необхідне задовольнити пред`явлені у цій частині позовні вимоги, зокрема встановити факт постійного його проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день його смерті (на час відкриття спадщини), по АДРЕСА_1 . Ухвалене рішення суду про встановлення зазначеного факту має наслідком виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків позивача ОСОБА_1 , пов`язаних з реалізацією ним свого права на спадкування за законом.

Узагальнюючи оцінку доводів та аргументів сторін у цій справі, варто підкреслити, що спірне домоволодіння входило до майна колишнього колгоспного двору, а право на таке майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, у цілому мав спадкодавець ОСОБА_3 як той єдиний член двору, який не втратив права на частку в його майні, а у подальшому помер, то у суду немає перешкод для можливості захисту порушеного права позивача ОСОБА_1 як єдиного спадкоємця за законом другої черги у спосіб визнання за ним відповідного права власності у цілому на майно колишнього колгоспного двору, зокрема на спірне домоволодіння, що входило до його складу, у порядку спадкування за законом після смерті останнього члена вказаного колгоспного двору його брата ОСОБА_3 ..

Відтак, позовні вимоги у цій частині також підлягають до задоволення. Зокрема, слід визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою «А-1») загальною площею 52,8 кв. м., житловою площею 18,3 кв. м., з верандою «а2», сходами «а3», «д1», та приналежних до нього господарської будівлі (позначена у технічній документації літерою «Б1»), убиральні (позначена у технічній документації літерою «В1»), й господарських споруд воріт № 1, огорожі № 2, котре розташоване по АДРЕСА_1 , та котре входило до майна колишнього колгоспного двору, у порядку спадкування за законом після смерті брата, який був останнім членом цього колишнього колгоспного двору, - ОСОБА_3 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Малі Дідушичі Стрийського району Львівської області.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із однією вимогою немайнового характеру та однією вимогою майнового характеру, у загальному розмірі 2 179 грн. 40 коп. і підтверджуються квитанцією № 0.0..1 від 30.08.2022 року (копія міститься у справі, а. с. 2), слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, з урахуванням відповідної позиції позивача ОСОБА_1 з вказаного приводу, слід залишити за останнійм, тобто покласти на нього.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись статтями 4-5, 10, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 133, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Стрийської міської ради Львівської області, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно, котре входило до складу колишнього колгоспного двору, в порядку спадкування за законом, - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день його смерті (на час відкриття спадщини), по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою «А-1») загальною площею 52,8 кв. м., житловою площею 18,3 кв. м., з верандою «а2», сходами «а3», «д1», та приналежних до нього господарської будівлі (позначена у технічній документації літерою «Б1»), убиральні (позначена у технічній документації літерою «В1»), й господарських споруд воріт № 1, огорожі № 2, котре розташоване по АДРЕСА_1 , та котре входило до майна колишнього колгоспного двору, у порядку спадкування за законом після смерті брата, який був останнім членом цього колишнього колгоспного двору, - ОСОБА_3 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Малі Дідушичі Стрийського району Львівської області.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; громадянин України; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; громадянин України; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Стрийська міська рада Львівської області; місцезнаходження юридичної особи: вул. Т. Шевченка, 71, м. Стрий, Львівська область, 82400; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 26256903.

Дата складення повного судового рішення: 21 березня 2023 року.

Суддя Володимир МИКИТИН