ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2892/23 Справа № 202/1660/22 Суддя у 1-й інстанції - Марченко Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2021 року по справі № 202/1772/21 його було поновлено на посаді начальника служби безпеки Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України. Зазначене рішення суду відповідачем не було виконано.

Наказом від 06.04.2022 року № 31-ос «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » було скасовано п. 1 наказу № 28-ос від 01.03.2021 року про звільнення його за п. 11 ст. 40 КЗпП України.

У зв`язку зі скороченням посади начальника служби безпеки поновлено його на посаді охоронника пожежного.

Наказом відповідача від 15.06.2022 року № 41-ос було скасовано пункти 2, 3 наказу від 06.04.2022 року № 31-ос «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ».

Отже, рішення суду про поновлення його на посаді начальника служби безпеки не виконано.

Вважає, що на підставі статті 236 КЗпП України з відповідача підлягає стягненню на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, виходячи із середньої заробітної плати 1889,49 грн., за виключенням сум, що були виплачені йому відповідачем.

Крім того, позивач зазначає, що внаслідок прийняття відповідачем незаконного наказу від 06.04.2022 року № 31-ос «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », яким його було поновлено не на тій посаді, що зазначена в рішення суду від 16.04.2021 року, та який в подальшому відповідачем було скасовано, йому завдано моральну шкоду, оскільки він був вимушений витрачати свій час і додаткові кошти для залучення адвоката для підготовки позову до суду про визнання даного наказу незаконним, сплати судового збору при тому, що відповідач досі не поновив його на роботі. В свою чергу, він зобов`язаний утримувати двох дітей та дружину. Моральну шкоду оцінює у 20000 грн.

Враховуючи зазначене, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути з Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України середній заробіток за час затримки виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року по справі № 202/1772/21 за період з 28.01.2022 року по 27.07.2022 року в розмірі 235029 грн. 72 коп., а також моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 28 січня 2022 року по 27 липня 2022 року в розмірі 235029 (двісті тридцять п`ять тисяч двадцять дев`ять) грн. 72 коп. з утриманням із цієї суми податків та інших обов`язкових платежів і зборів.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2022 року стягнуто з Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2350 (дві тисячі триста п`ятдесят) грн. 29 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14745 (чотирнадцять тисяч сімсот сорок п`ять) грн. 60 коп.

Не погодившись з рішенням суду, ДП «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2021 року по справі № 202/1772/21, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 02.03.2022 року, було визнано незаконним та скасовано наказ Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України № 28 від 01.03.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника служби безпеки Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України. Поновлено позивача на посаді начальника служби безпеки Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України з 16.04.2021 року. Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.03.2021 по 16.04.2021.

Рішення суду в частині поновлення позивача на посаді начальника служби безпеки Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України допущено до негайного виконання.

Наказом від 06.04.2022 року № 31-ос «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » було скасовано п. 1 наказу № 28-ос від 01.03.2021 року про звільнення його за п. 11 ст. 40 КЗпП України та поновлено позивача на посаді охоронника пожежного.

Наказом відповідача від 15.06.2022 року № 41-ос скасовано пункти 2, 3 наказу від 06.04.2022 року № 31-ос «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ».

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2021 року по справі № 202/1772/21 не виконано.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року було стягнуто з Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року за період з 17.04.2021 по 27.01.2022 у сумі 356707 грн. 80 коп., а також моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки у ході судового розгляду знайшло своє підтвердження, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2021 року про поновлення позивача на посаді начальника служби безпеки Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України не виконано, відповідно до статті 236 КЗпП України позивачу має бути виплачений його середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 28 січня 2022 року до 27 липня 2022 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до частини другої статті 129 Конституції України обов`язковість судових рішень є однією із основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Згідно з положеннями ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно з ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до ДП Комбінат Салют Державного агентства резерву України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ ДП Комбінат Салют Державного агентства резерву України № 28 від 01 березня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника служби безпеки ДП Комбінат Салют Державного агентства резерву України. Поновлено на посаді начальника служби безпеки ДП Комбінат Салют Державного агентства резерву України ОСОБА_1 з 16 квітня 2021 року. Стягнуто з ДП Комбінат Салют Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 березня 2021 року по 16 квітня 2021 року. Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 .

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем доведено факт порушення його прав, який виразився у несвоєчасному виконанні рішення суду про поновлення на роботі, стягнення заборгованості за час вимушеного прогулу.

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України форми ОК-7 № 554518, та довідки про заробітну плату, видану ДП Комбінат Салют Державного агентства резерву України,розмір отриманої заробітної плати у лютому місяці 2021 року становить 36 774 грн, тобто середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 1838, 70 грн (36 774 : 20), отже середній заробіток позивача за час затримки виконання рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року по справі № 202/1772/21 за період з 28 січня 2022 року по 27 липня 2022 року в розмірі 235029 грн. 72 коп.

Оскільки наказом від 15.06.2022 року № 41-ос скасовано пункти 2, 3 наказу від 06.04.2022 року № 31-ос в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді охоронника пожежного тому, виплачені позивачу суми і були пов`язані з роботою на посаді охоронника пожежного, але у період з 28 січня 2022 року по 27 липня 2022 року, за який заявлено позовні вимоги, позивач не вважався ані поновленим на роботі, ані переведеним, так як наказ від 06.04.2022 року № 31-ос у частині поновлення позивача на роботі був скасований відповідачем, тобто такий наказ є нечинним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 квітня 2021 року по справі № 202/1772/21 за період з 28 січня 2022 року по 27 липня 2022 року в розмірі 235 029 грн. 72 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявником пропущено строк позовної давності, при цьому клопотання про поновлення пропущеного строку, до суду не надавалось не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки невиконання судового рішення про поновлення ОСОБА_1 має триваючий характер.

Інші доводи апеляційної скарги в частині відсутності правових підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: