Справа № 727/3741/23
Провадження № 2-о/727/186/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівців в складі:

головуючої судді - Бойко М.Є.,

за участю секретаря судового засідання Васківчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Чернівці, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Івано- Франківськ), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який доводиться йому батьком, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України - у м. Старобільськ, Луганської області, проте у реєстрації його смерті міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції було відмовлено в зв`язку із відсутністю необхідних для цього документів відповідно до законодавства України, а тому він звертається до суду, оскільки встановлення такого факту необхідно йому для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України.

Ухвалою суду від 17 квітня 2023 року по справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання.

У судове засідання 10.05.2023 року року заявник ОСОБА_1 не з`явився; у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Івано- Франківськ ) у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується власноручним підписом представника заінтересованої особи у рекомендованих повідомленнях від 20.04.2023 року та 25.04.2023 року, заперечень проти задоволення заяви ОСОБА_1 не подав.

За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу у відсутність її учасників.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступних обставин та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права, у своїх рішеннях у справах "Лоізіду проти Туреччини", "Кіпр проти Туреччини" та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" зазначив, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території, дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать.

Також, суд враховує, що, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», а саме: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статтею 317 ЦПК України.

Відповідно ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17.03.1964 року,актовий запис №321, належним чином завірена копія якого наявна в матеріалах справи.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 суду надано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 04.08.2022 року, видане відділом записів актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції МЮ Луганської народної республіки, згідно з яким місцем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є м.Старобільськ, ЛНР, датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , а причиною смерті, відповідно до довідки №223 - атеросклеротичний кардіосклероз, а також довідку про смерть ОСОБА_2 для виплати одноразової грошової допомоги на його поховання № 398.

У відповідності до заповіту від 16 листопада 2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заповів усі права та обов`язки, які йому належали на момент складення цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які могли йому належати у майбутньому, та усе його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Старобільськ, внаслідок атеросклеротичного кардіосклерозу.

Разом з тим, на даний час заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть його батька встановленого зразка, оскільки вищевказаний документ свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 04.08.2022 року, що підтверджує смерть ОСОБА_2 , на території України, не визнається та не приймається державними органами, адже відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Отже, видане заявнику свідоцтво про смерть батька не вважається документом, що має юридичну силу на території України і не може створювати правових наслідків.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про його смерть, встановленого законом зразка, а в подальшому для оформлення спадщини, тобто цей факт має для нього юридичне значення .

Неможливість отримати у м. Старобільськ, Луганської області необхідні документи для реєстрації факту смерті ОСОБА_2 виникла у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Крім того, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що встановлення факту смерті можливе лише у судовому порядку, а викладені у заяві обставини знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

25 квітня 2022 року Мінреінтеграції наказом від 25.04.2022 р. №75 затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), згідно якого Старобільська міська територіальна громада перебуває в тимчасовій окупації.

Відтак, відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Виходячи з зазначеного та, керуючись ст. ст. 258, 259, 263 - 265, 268, 293, 315, 317, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Кобелячок, Новосанжарського району, Полтавської області, зареєстрованого на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місті Старобільськ, Луганської області.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення .

Суддя Бойко М.Є.