Провадження № 2-др/686/31/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

13 березня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому заяву ОСОБА_1

про стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02 березня 2023 року позовну заяву задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 89 504 грн. майнової шкоди, 992 грн. 40 коп. судового збору та 1 000 грн. моральної шкоди. Решту позовних вимог залишено без задоволення.

Однак, при постановленні рішення 02 березня 2023 року судом не вирішено повністю питання про судові витрати, оскільки у судовому засіданні представником позивача зазначалось що розмір витрат на правничу допомогу та докази будуть подані в строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Позивач просить стягнути з відповідача 12 000 грн. судових витрат, з яких 7 500 грн. витрати на оплату експертного дослідження та 4 500 грн. витрати на правничу допомогу.

Сторони не повідомлялись про час та місце вирішення питання щодо прийняття додаткового рішення, їх неявка не перешкоджає розгляду питання по суті.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Як вбачається із матеріалів справи, інтереси позивачки ОСОБА_1 в суді представляла адвокат Вороновська Н.В., що діяла на підставі договору про надання правової допомоги від 01 лютого 2022 року, ордеру серії ВХ №1031994 від 17.08.2022 року, та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Як вбачається з договору про надання правової допомоги сторонами погоджений розрахунок розміру винагороди адвоката. Згідно акту приймання-передачі правової допомоги від 28 лютого 2023 року відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.02.2022 року, адвокатом надана замовнику ОСОБА_1 правова допомога за договором, розмір гонорару складає 4 500 грн.

Відтак загальна сума витрат на професійну правничу допомогу понесених ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом вказаної справи складає 4 500 грн.

Разом з тим, за змістом ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, в позовній заяві ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 89 504 грн. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди, всього 94 504 грн.

Проте рішенням суду від 02.03.2023 року позовну заяву задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на її користь 89 504 грн. матеріальної шкоди та 1 000 грн. моральної шкоди, всього 90 504 грн.

Тобто, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено на 95,76 % від заявлених позовних вимог. (90504*100:94504).

Отже, розмір витрат на правову допомогу, понесених позивачкою в цій справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог складає 4 309,20 грн.. (4500*95,76 %:100).

Відтак, з урахуванням критеріїв співмірності складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості вчинених ним дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що вищевказані витрати на професійну правничу допомогу є належним чином обґрунтованими і підлягають стягненню.

Підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, судом не встановлено, який є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом та обсягом наданих послуг.

Також позивач просить стягнути витрати за проведення експертного дослідження та вказує, що нею було сплачено 7 500 грн. за оплату експертного дослідження, що підтверджується квитанцією та рахунком-фактурою від 09.02.2022 року, а тому суд вважає, що дані витрати також слід включити до судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача.

За таких обставин подана заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 270 ЦПК України,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, - задовольнити частково.

Доповнити резолютивну частину рішення від 02.03.2023 року, зазначивши:

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , іпн НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 4 309,20 грн. та витрати за проведення експертного дослідження в сумі 7 500 грн.

В задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Додаткове рішення виготовлено 13.03.2023 року.

Суддя: