Справа № 740/2322/19
Провадження № 2/740/8/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Пантелієнко В.Г.,

з участю секретаря Пулинець Ю.О.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , треті особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області та служба у справах дітей Кам`янецьПодільської районної державної адміністрації Хмельницької області, про повернення дитини матері, яку у неї раніше було відібрано,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила повернути їй сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого у неї було тимчасово відібрано.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2011 року визначено місце проживання її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею. 11 квітня 2018 року рішенням виконавчого комітету Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області у неї було відібрано малолітнього сина без позбавлення батьківських прав і тимчасово влаштовано до його батька ОСОБА_6 , який проживає у м. Ніжині. Підставою для відібрання дитини стало те, що дитина проживала в умовах, які загрожували життю та здоров`ю. На даний час позивачка усвідомила допущені помилки щодо піклування про сина та його виховання, вона проживає з молодшим сином у власному будинку, де створено належні умови для проживання дітей, тримає господарство, має стабільний дохід. Протягом усього часу, поки син ОСОБА_7 проживає у відповідача, вона спілкується з ним та періодично відвідує його, дитина сумує за нею та молодшим братом.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_1 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Крім того, представник позивачки пояснив, що рішення органу опіки та піклування про відібрання дитини у позивачки є безпідставним, оскільки не було зафіксовано жодних фактів порушення прав дитини, будинок був пристосований для проживання дітей, ОСОБА_4 є турботливою матір`ю. Позивачка відвідує сина у м. Ніжині, проте відповідач чинить їй перешкоди і з квітня по грудень 2018 року не давав спілкуватись із сином ОСОБА_7 . При цьому, сам відповідач проживає з іншою сім`єю у м. Фастові, а ОСОБА_7 живе з батьками ОСОБА_6 у м. Ніжині.

Представник відповідача ОСОБА_6 адвокат Салій О.О. позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що підстави для відібрання неповнолітнього ОСОБА_5 у позивачки були законні, оскільки дитина проживала в умовах, небезпечних для життя. На даний час ОСОБА_7 проживає разом з батьком, дідом та бабою, де для нього створено належні умови, він забезпечений усім необхідним. Позивачка своєї поведінки не змінила, на даний час відсутній висновок про доцільність повернення дитини матері. Крім того, рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 04.10.2022 року визначено місце проживання ОСОБА_5 з його батьком ОСОБА_6 .

Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради Єрофєєва Л.Г. просила відмовити в задоволенні позову, оскільки рішення про відібрання дитини є законним.

Від представника органу опіки та піклування Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації надійшла заява, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності та відмовити у задоволенні позову. У заяві представник посилається на те, що і рішення виконавчого комітету Кульчиєвицької сільської ради про вилучення дитини із сім`ї ОСОБА_4 , і рішення комісії з питань захисту прав дитини Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком ОСОБА_6 є правомірними та необхідними для захисту прав неповнолітнього ОСОБА_5 , оскільки було встановлено, що щодо дитини в сім`ї позивачки здійснювалось фізичне та психологічне насильство, застосовувались жорстокі методи покарання, сину не забезпечувався доступ для користування побутовими благами, які наявні у будинку позивачки і якими користувались інші члени сім`ї. Доказів, які свідчать про те, що на даний час відсутні обставини, які призвели до відібрання дитини, позивачкою не надано.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з положеннями ст. 9 вказаної Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до свідоцтва про народження та свідоцтва про зміну імені, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17, 20 т.1).

Судом встановлено, що 11 квітня 2018 року виконавчим комітетом Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, прийнято рішення вилучити малолітнього ОСОБА_5 із сім`ї ОСОБА_4 , у зв`язку з наявністю умов, що загрожують його життю та здоров`ю, та тимчасово влаштувати до батька ОСОБА_6 (а.с. 24 т.1).

Згідно з актом обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_5 від 13 квітня 2018 року, складеного комісією у складі сільського голови, фахівця, депутатів, дитина проживає з матір`ю ОСОБА_4 в с. Калиня Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Мати над дитиною знущається, здійснює фізичне і психологічне насилля, про що маються повідомлення від жителів села (а.с. 131 т. 1).

13 квітня 2018 року ОСОБА_5 вилучено від матері ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 11 квітня 2018 року, що підтверджує акт про вилучення дитини з місця, де умови перебування загрожують її здоров`ю та життю. Дитину передано батьку ОСОБА_6 (а.с. 25 т.1)

Згідно з висновком органу опіки та піклування Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області від 23 квітня 2018 року № 1186/01-31 визнано за доцільне проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_6 , жителем м. Ніжина Чернігівської області (а.с.126- 128 т.1).

Рішенням виконкому Ніжинської міської ради від 15 листопада 2018 року № 385 установлено ОСОБА_4 дні побачень з дитиною.

Судом встановлено, що з квітня 2018 року і до теперішнього часу ОСОБА_5 проживає з батьком, бабою та дідом у будинку АДРЕСА_1 . Дитина навчається у школі і забезпечена необхідними для життя та навчання речами.

Згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як зазначено у ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 5 7 ст. 81 ЦПК України).

Представник позивачки, посилається на те, що на даний час ОСОБА_4 виправила свою поведінку, має належні умови для проживання дітей, має стабільні доходи та тримає господарство, тобто нею усунено обставини, які стали підставою для відібрання дитини. Вона спілкується із сином і періодично відвідує його у м. Ніжині, що підтверджується фотокартками та квитками на залізничний транспорт, син хоче жити з матір`ю і сумує за молодшим братом.

Проте зазначені твердження сторони позивача повністю спростовані в судовому засіданні. Зокрема, з довідки-характеристики, виданої Кульчієвецькою сільською радою Кам`янець-Подільського району Хмельницької області вбачається, що після вилучення дитини у поведінці ОСОБА_4 не відбулося змін, які б сприяли поверненню сина у її сім`ю (а.с. 94 т.1). Згідно відповіді Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області від 15.08.2019 року, ОСОБА_4 не зверталась із заявою до служби у справах дітей про надання висновку доцільності повернення малолітнього сина та не надавала жодних документів, які б свідчили про усунення причин, з яких дитина була вилучена із сім`ї матері (а.с. 93 т.1).

За результатами психологічної діагностики ОСОБА_5 від 01.10.2019, проведеної Ніжинським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, зокрема, родина батька, в якій проживає дитина, викликає найбільшу емоційну прихильність хлопця та відіграє значну роль у становленні особистості, формуванні поведінкових тенденцій, емоційного стану дитину. ОСОБА_7 ідентифікує себе в цій сім`ї, де відчуває себе комфортно та затишно. При цьому, проживаючи з біологічною мамою та бабою хлопець отримав негативний досвід у сімейній ситуації, що мало вагомий вплив на його психоемоційний стан; до них він відчуває підвищене почуття негативного ставлення, що супроводжується змінами у соціальному та емоційному розвитку дитини (а.с. 98-99 т.1).

Під час судового розгляду даної справи, відповідач ОСОБА_6 звернувся з позовом про визначення місця проживання сина ОСОБА_7 з ним та стягнення аліментів з ОСОБА_4 . У зв`язку з цим, ухвалою суду від 15.04.2021 року провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили рішенням по справі № 740/1273/21 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини з ним та стягнення аліментів.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В матеріалах справи міститься копія рішення Ніжинського міськрайонного суду від 04 жовтня 2022 року по справі № 740/1273/21 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , відповідно до якого місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 (враховуючи думку самої дитини, висловленої в судовому засіданні), визначено за місцем проживання його батька ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а також з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_7 (а.с. 45-52 т.2). Рішення набрало законної сили 18 листопада 2022 року і є обов`язковим для виконання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову, у зв`язку з необґрунтованістю заявлених позовних вимог, оскільки судом не встановлено обставин, що повернення ОСОБА_5 до його матері ОСОБА_4 буде відповідати інтересам дитини.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , треті особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області та служба у справах дітей Кам`янецьПодільської районної державної адміністрації Хмельницької області про повернення дитини матері, яку у неї раніше було відібрано, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення до Чернігівського апеляційного суду.

Повне рішення складено 21 березня 2023 року.

Суддя В.Г. Пантелієнко