ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4809/23 Справа № 235/1471/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Ісаєва Д.А. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Сахарова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 ,

-за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни

на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. звернулася до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначила, що зробивши ряд виконавчих дій приватний виконавець встановила, що у боржника не має майна, на яке можливо звернути стягнення, а сам боржник зареєстрований в АДРЕСА_1 на непідконтрольній території, що унеможливлює направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 рокуу задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

05.04.2023 рокувід приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 рокута ухвалення нового рішення, яким оголосити у розшук боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що боржник зареєстрований в АДРЕСА_1 на непідконтрольній території, що унеможливлює направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» та ефективного впровадження виконавчих дій.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Від приватного виконавця Матвійчук Н.Є. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

Від приватного виконавця Матвійчук Н.Є. надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що обов`язок повідомити виконавця про змінену адресу покладений саме на боржника.

В письмових пояснення також наведена судова практика із схожих питань.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. знаходиться виконавче провадження № 64313196 з виконання виконавчого листа № 235/1471/15-ц, виданого 18.12.2015 року Краматорським міським судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" заборгованість за кредитним договором № IKAPNAIG.2461.004 від 07.12.2012 року у розмірі 259 932,62 грн.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Отже, розшук боржника - фізичної особи може бути оголошений судом у випадку, коли відсутні відомості про місце його проживання чи перебування.

Відповідно до частини 1 статті 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців щодо примусового виконання рішень.

Згідно з ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Верховий Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2019 розглянув справу № 21/303-08 та встановив, що висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника та його майна може бути обґрунтований лише тоді, коли виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

З доданих до подання приватного виконавця матеріалів виконавчого провадження вбачається, що приватний виконавець з січня 2022 року, тобто майже рік, не зверталася із запитами до уповноважених органів, визначених Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», для отримання відомостей щодо реєстрації місця проживання боржника як внутрішньо переміщеної особи,перетину ним державного кордону України, лінію розмежування в межах Донецької та Луганської областей та тимчасово окупованої території АР Крим.

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у оголошенні боржника у розшук.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється на засадах верховенства права.

Державні і приватні виконавці здійснюють свої повноваження у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (положення статті 1 Закону України «Про виконавче провадження).

Правовою підставою для оголошення боржника у розшук є обставини закріплені у статті 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Тобто обов`язковою підставою для розшуку боржника є та обставина, що відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Закон України «Про виконавче провадження» не містить такої підстави для оголошення розшуку боржника, як знаходження його на непідконтрольній території.

З подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни вбачається, що боржник зареєстрований в АДРЕСА_1 на непідконтрольній території.

Тобто місце перебування боржника ОСОБА_1 відомо.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: