У х в а л а

08 травня 2023 року

м. Київ

справа № 759/11913/16

провадження № 61-1430ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 грудня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати й передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 лютого 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення її недоліків. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

У лютому 2023 року заявник направив до суду разом з доданими документами клопотанням про звільнення від сплати судового збору, мотивуючи тим, що враховуючи майновий стан сторони суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору, надавши, при цьому, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків в електронному вигляді, яка містить нечитабельний текст; довідку державного центру зайнятості від 15 лютого 2023 року щодо реєстрації ОСОБА_1 як безробітного; довідка управління соціального захисту населення від 05 січня 2023 року, помилково вважаючи це належним доказом на підтвердження підстав для такого звільнення.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, продовжено строк на усунення недоліків його касаційної скарги та запропоновано надати документ, що підтверджує сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

На усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2023 року заявник направив до суду клопотання/заяву, прохальна частина якої повторно містить клопотання про звільнення від сплати судового збору, не надавши цьому належних доказів.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. Надані заявником документи не свідчать про наявність умов, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до вимог указаних статей відстрочення або розстрочення сплати, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе за відповідним клопотанням сторони за наявності зазначених у Законі умов.

Разом з цим, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Наведені у клопотанні ОСОБА_1 доводи суд не вважав достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, тому заявнику пропонувалося надати додаткові докази на підтвердження наведених обставин. Однак судом запитуваних документів, а саме: довідки про доходи (у тому числі, фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо надано суду не було.

Суд касаційної інстанції звертає увагу ОСОБА_1 на те, що надані ним відомості з Державного реєстрі фізичних осіб - платників податків інформації про суми виплачених доходів та утриманих податків за період часу з січня 2022 року по вересень 2022 року не свідчать про відсутність таких доходів у заявника за вказаний період часу.

Виходячи з викладеного, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не обґрунтовано належним чином, тобто без урахування ухвал Верховного Суду у цій справі, оскільки заявником не надано належних доказів на підтвердження підстав для задоволення вказаного клопотання відповідно до закону, отже й задоволенню таке клопотання не підлягає.

Відтак вимоги ухвал Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 лютого та 13 березня 2023 року заявником не виконано, оскільки будь-яких документів про сплату судового збору заявником до суду не надано.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (статті 43, 49 ЦПК України).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Заявнику надавався достатній строк для усунення недоліків касаційної скарги, однак він не скористався своїми процесуальними правами, не проявив належної обачності у захисті своїх прав, хоча був обізнаний щодо результату розгляду своєї касаційної скарги.

Отже, оскільки у відведений судом строк, ухвали суду касаційної інстанції не виконано, що перешкоджає касаційній інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 грудня 2022 року вважати неподаною та повернути заявникові.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріали надіслати скаржнику. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян