ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 670/543/22

Провадження № 22-ц/4820/463/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Цугель А.О.

за участю представника позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача Бацей Т.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №670/543/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2022 року (суддя Мамаєв В.А., повне судове рішення складено 12 грудня 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 вказувала, що 14.03.2008 між нею та АТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір №HMWWGA00008013, за умовами якого відповідач зобов`язався надати позивачці кредит у розмірі 30357,2 доларів США на термін до 14.03.2028, а позивачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань між сторонами 14.03.2008 було укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 . Позивачка вказує, що 09.07.2015 у зв`язку із виникненням заборгованості, Віньковецьким районним судом Хмельницької області було відкрито провадження у справі №670/557/15 за позовом відповідача до позичальника про стягнення заборгованості. Разом з тим, як вказує позивачка, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13.04.2021, що набрав законної сили 23.04.2021, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено п. 7. Згідно із Законом №1381-IX від 13.04.2021.

23.06.2022 ОСОБА_2 було направлено рекомендаційним листом АТ КБ «Приватбанк», який було отримано останнім 27.06.2022, заяву про проведення реструктуризації за договором споживчого кредиту у порядку Закону України «Про споживче кредитування». Позивачка вказує, що заява подавалася відповідно до абз. 2 п.п.3 п.7 Закону України «Про споживче кредитування» та вважає, що зобов`язання передбачене кредитним договором від 14.03.2008 підлягає обов`язковій реструктуризації, оскільки станом на дату набрання чинності законом №1381-ІХ перед кредитором наявне прострочене грошове зобов`язання; відсутня станом на 01.01.2014 прострочена заборгованість по кредитному договору; виконання зобов`язання за договором забезпечено предметом іпотеки в вигляді майна віднесеного до об`єктів житлового фонду та предмет іпотеки житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання боржника.

Поміж того, 07.09.2022 Хмельницьким апеляційним судом ухвалено постанову, якою стягнуто з позивачки на користь Банку 17162, 94 доларів США заборгованості за кредитом, 1774, 64 доларів США заборгованості за простроченими процентами, 4985, 84 грн пені.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_2 просила суд зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором №HMWWGA00008013 від 14.03.2008, укладеного між відповідачем та позивачкою, відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 №1734-VIII з врахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13.04.2021, який набрав законної сили 23.04.2021 та надіслати ОСОБА_2 поштою, рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів).

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2022 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянтка вказує, що судом не враховано положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13.04.2021, що набрав законної сили 23.04.2021.

Апелянтка зазначає, що розгляд справи №670/557/15-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №HMWWGA00008013 від 14.03.2008 закінчився ухваленням 07.09.2022 Хмельницьким апеляційним судом постанови.

Таким чином, в момент вступу в закону силу змін до Закону України «Про споживче кредитування», яким Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено п. 7, а також в день звернення позивачки до відповідача із заявою про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором (23.06.2022) провадження по цивільній справі №670/557/15-ц не було закрито, а розгляд справи не було закінчено.

Тому, ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» погоджується із висновками суду першої інстанції та просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Представник Банку зазначає, що позивачкою надано ухвалу від 15.06.2022 про відкриття апеляційного провадження у справі №670/557/15-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, проте ця ухвала не є доказом наявності відкритого провадження у справі станом на день набрання чинності п. 7 розділі IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» - 23.04.2021, адже на цю дату відкритого судового провадження не було. Банк наполягає на тому, що вищевказаний пункт 7 Закону набрав чинності 23.04.2021, тому з врахуванням 3-х місяців, строк для звернення із заявою закінчився 24.07.2021. Тоді як із заявою про проведення реструктуризації ОСОБА_2 звернулась до Банку 23.06.2022, тобто позивачкою було пропущено строк для звернення із заявою про проведення реструктуризації.

Представник позивачки ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечила, просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Позивачка ОСОБА_2 до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 14.03.2008 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № HMWWGA00008013, відповідно до п. 1.1. якого Банк зобов`язався надати Позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 8.1 цього Договору. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим Договором, зазначені у розділі 8 Договору (а.с. 10-15).

14 березня 2008 року в забезпечення зобов`язань за кредитним договором № HMWWGA00008013 між ОСОБА_2 та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір іпотеки квартири, згідно умов якого в іпотеку було передано належну ОСОБА_2 на праві власності квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 62,70 кв.м, житловою площею 38,70 кв.м. (а.с.16-18).

Заочним рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2015 року задоволено позов АТ КБ «Приватбанк». Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № HMWWGA00008013 від 14.03.2008 в сумі 28351,20 доларів США, що еквівалентно 649809,39 грн, а саме: 23104,04 доларів США заборгованість за кредитом; 3199,31 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 74,33 доларів США заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 14051,55 грн пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 250 грн штраф (фіксована частина); 30931,44 грн штраф (процентна ставка) та судовий збір у розмірі 3654 грн.

21 листопада 2017 року Віньковецьким районним судом Хмельницької області у цій справі № 670/557/15-ц видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, згідно якого заочне рішення набрало законної сили 21.11.2017 (а.с. 64 зворот, 65).

12 травня 2022 року ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області у справі № 670/557/15-ц заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2015 року у цивільній справі № 670/557/15-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

15 червня 2022 року Хмельницьким апеляційним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2015 року у справі № 670/557/15-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості (а.с. 86-87).

23 червня 2022 року ОСОБА_2 на адресу відповідача направлено заяву про проведення реструктуризації за договором споживчого кредиту з фізичною особою в іноземній валюті № HMWWGA00008013 від 14.03.2008, який отримано відповідачем 27.06.2022, що підтверджується накладною поштового відправлення №119 від 24.06.2022 та описом вкладення (а.с.29-32).

05 липня 2022 року на вказану заяву АТ КБ «Приватбанк» надіслано відповідь позивачці, у якій Банк просив звернутися ОСОБА_2 до відповідального співробітника Банку ОСОБА_5 для проведення переговорів на предмет оформлення реструктуризації на умовах, які може запропонувати Банк позивачці (а.с.74).

07 вересня 2022 року постановою Хмельницького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 з врахуванням заяви ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги задоволено частково. Заочне рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2015 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Cтягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» 17162, 94 доларів США заборгованості за кредитом, 1774, 64 долари США заборгованості за простроченими процентами, 4985 грн 84 коп пені. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості позовних вимог, посилаючись на те, що на момент звернення ОСОБА_2 до відповідача із заявою про проведення реструктуризації за кредитним договором, позивачка пропустила строк, визначений абз. 1 та 3 п.п. 3 п. 7 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень закону України «Про споживче кредитування», а отже підстави для здійснення реструктуризації боргу кредитором відсутні і кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Так, предметом справи, що переглядається є зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» здійснити реструктуризацію заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №HMWWGA00008013 від 14.03.2008 відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 №1734-VIII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ від 13.04.2021, який набрав законної сили 23.04.2021.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про споживче кредитування», передбачено, що метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.

Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX, який набрав законної сили 23 квітня 2021 року (далі Закон №1381-IX).

Цим законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7 згідно із Законом №1381-IX.

Відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку 250 квадратних метрів, для садового будинку 250 квадратних метрів, для земельної ділянки площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

- предмет іпотеки житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предмет іпотеки нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

Відповідно до абзацу 3 підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:

- у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.

У разі пропуску позичальником строків, зазначених у підпункті 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Аргументи апеляційної скарги в тій частині, що в момент вступу в законну силу змін до Закону України «Про споживче кредитування», яким Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено п.7 (згідно із Законом №1381-IX ), а також в день звернення 23.06.2022 позивачки до відповідача із заявою про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором, провадження по цивільній справі №670/557/15 не було закрито, а розгляд справи не було закінчено є неспроможними.

Так, як вбачається із матеріалів справи, Віньковецьким районним судом Хмельницької області 16 вересня 2015 року у цивільній справі № 670/557/15-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ухвалено заочне рішення про задоволення позову, виконавчий лист по якому було отримано Банком 21.11.2017 із зазначенням, що вищевказане судове рішення набрало законної сили 21 листопада 2017 року.

Оскільки, Закон №1381-IX, яким Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено п.7 набрав чинності 23 квітня 2021 року, тому станом на день набрання чинності цим пунктом у суді не було відкритого провадження у справі, предметом спору в якому є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява.

А відкриття 15 червня 2022 року Хмельницьким апеляційним судом апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2015 року у справі № 670/557/15-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості не підтверджує факт наявності саме відкритого провадження у суді станом на день набрання чинності Закону №1381-IX (23.04.2021).

І подання 23 червня 2022 року ОСОБА_2 заяви до Банку по проведення реструктуризації заборгованості після відкриття 15.06.2022 апеляційним судом провадження на законність оскаржуваного рішення не впливає, адже відповідно до Закону №1381-IX визначальним у даному випадку є саме факт наявності відкритого у суді провадження станом на день набрання чинності пунктом 7 зазначеного Закону №1381-IX, предметом спору в якому є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, правильно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову з підстав пропуску позивачкою строку для подачі заяви про реструктуризацію боргу.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. А тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 березня 2023 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай