Провадження №2/193/54/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я
28 лютого 2023 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Шумської О.В.
за участю секретаря Мельникової Т.О.
розглянувши у судовому засіданні в смт.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , відповідач Вакулівська сільська рада, про визнання права власності на земельну ділянку, -
ВСТАНОВИВ :
В провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 , відповідач Вакулівська сільська рада, про визнання права власності на земельну ділянку.
В обгрунтування позову вказує, що баба позивача - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина - земельна ділянка площею 7,2613 га вартістю 171995,13 грн,( кадастровий номер 12:252:833:00:02:012:0001), розташована на території Вакулівської сільської ради. У 2003 році, ОСОБА_2 заповіла на позивача своє право на земельну частку пай, що належало їй, згідно сертифіката на земельну частку(пай)серії ДП - № 010612 виданого 02.06.1999 року Софіївською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 , згідно заповіту, посвідченого секретарем Жовтневої сільської ради Кобилянською В.І., про що в книзі реєстрації зроблено запис за №15 від 11.03.2003 року. За життя ОСОБА_2 реалізувала своє право на земельну частку пай, посвідчене сертифікатом серії ДП - № 010612 виданим 02.06.1999 року Софіївською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 і виготовила Державний акт № 075606 серії ДП виданий 13.02.2004 року, на земельну ділянку площею 7,2613 га, (кадастровий номер 12:252:833:00:02:012:0001). ОСОБА_1 , є спадкоємцем за заповітом майна померлої ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач звернувся до нотаріуса з наміром прийняття спадщини померлої, але нотаріус відмовив і запропонував звернутися до суду.
Позивач в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Заяв про розгляд справи без Проти задоволення позову не заперечує.
З огляду на подання позивачем достатніх матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина - земельна ділянка площею 7,2613 га вартістю 171995,13 грн, (кадастровий номер 12:252:833:00:02:012:0001), розташована на території Вакулівської сільської ради.У 2003 році, ОСОБА_2 заповіла на ім`я позивача своє право на земельну частку пай, що належало їй, згідно сертифіката на земельну частку(пай)серії ДП - № 010612 виданого 02.06.1999 року Софіївською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 , згідно заповіту, посвідченого секретарем Жовтневої сільської ради Кобилянською В.І., про що в книзі реєстрації зроблено запис за №15 від 11.03.2003 року. За життя ОСОБА_2 реалізувала своє право на земельну частку пай, посвідчене сертифікатом серії ДП - № 010612 виданим 02.06.1999 року Софіївською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 і виготовила Державний акт № 075606 серії ДП виданий 13.02.2004 року, на земельну ділянку площею 7,2613 га, (кадастровий номер 12:252:833:00:02:012:0001).
ОСОБА_1 , є спадкоємцем за заповітом майна померлої ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач звернувся до нотаріуса з наміром прийняття спадщини померлої, але нотаріус відмовив і запропонував звернутися до суду.
Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Передбачені ст.1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні.
Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Зважаючи на наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.76, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, та ст.ст.16, 328, 1216-1218,ст.1265 ЦК України,суд, -
вирішив:
Позов ОСОБА_1 , відповідач Вакулівська сільська рада, про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку площею 7,2613 га ,( кадастровий номер 12:252:833:00:02:012:0001), яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , згідно Державного акта серії ДП № 075606 виданого 12.02.2004 року на підставі розпорядження голови Софіївської РДА від 07.11.2003 року № 368-р.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В,Шумська