ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2388/23 Справа № 2-1002/11 Суддя у 1-й інстанції - Онопченко Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Мірута О. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого судді Мірути О.А.

суддів Тимченко О.О., Хейло Я.В.

за участю секретаря судового засідання - Тимофєєвої В.О.

сторони:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ часток у спільному сумісному майні в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою, та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділ часток із майна, що є у спільній частковій власності (суддя Онопченко Ю.В.), ухваленого в приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про виділення 1/2 частини належного йому на праві спільної часткової власності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час судового розгляду ухвалою суду було змінено первинного відповідача ОСОБА_4 на належних відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.07.2006 належить 1/2 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , інша 1/2 частина домоволодіння належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2008. Згідно з технічним висновком про розміщення і технічний стан будівель на ділянці домоволодіння та земельній ділянці за вказаною адресою розташовані такі споруди: жилі будинки А-1, Б-1, літня кухня, перебудована під житловий будинок Б-1, підвал Вп/д, вбиральня К, сарай Е, З, гараж Ж, душ И, тамбур б, мансарда м/с. Самочинно збудовані: літня кухня Б, перебудована під житловий будинок Б-1, вбиральня К, тамбур Б, мансарда м/с, душ И.

Рішенням Центрально-Міського районного від 26.10.2009 визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину самочинного будівництва, а саме: переобладнаної літньої кухні Б на житловий будинок Б-1, тамбура Б, мансарди а м/с, душу И, вбиральні К, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини самочинного будівництва, а саме: переобладнаної літньої кухні Б на житловий будинок Б-1, тамбура б, мансарди м/с, душу И, вбиральні К, за вищевказаною адресою.

27.12.2010 ОСОБА_4 подарував належну йому на праві спільної часткової власності 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожному по 1/4 частині. Літня кухня Б у 2008 році була перебудована у споруду, яка згодом була визнана житловим будинком Б, спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за спільні кошти. До продажу ОСОБА_4 1/2 частини домоволодіння подружжю ОСОБА_5 , співвласники домоволодіння спільно користувалися житловим будинком А. Без попереднього погодження з ОСОБА_3 ОСОБА_4 після продажу своєї частки пустив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до житлового будинку А, після чого останні скориставшись відсутністю ОСОБА_3 , зайняли увесь житловий будинок А. Враховуючи вищеоговорені обставини, ОСОБА_3 просив виділити у натурі 1/2 частку у спільній власності на спірне домоволодіння, яке складається з житлового будинку А-1, яку можна перебудувати у окрему квартиру, а також інші споруди на території домоволодіння.

З урахуванням уточнень в останній редакції від 18 лютого 2014 року ОСОБА_3 просив суд стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 44588 грн 50 коп. різницю вартості домоволодіння, що фактично знаходиться в користуванні кожної із сторін.

У квітні 2011 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ часток у спільному сумісному майні в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

На обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що згідно з договором купівлі-продажу від 12 вересня 2008 року ОСОБА_4 належала на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За договором дарування ОСОБА_4 подарував позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 1/2 частини домоволодіння в рівних частках кожному, по 1/4 частини, яке складається з: літ. «А1» житловий будинок з мансардою «а м/с» загальною площею 69 8 кв. м, житловою площею 57,3 кв. м, літ. «Б» житловий будинок з тамбуром літ. «О» загальною площею 23,2 кв. м, жилою площею 10,5 кв. м, літ. «Е» сарай, літ. «Ж» гараж, літ. «З» сарай, літ. «І» водоколонка, «2» замощення, «№ 2, 3, 5» огорожа, літ. «И» душ, літ. «К» вбиральня.

За час спільного проживання між сторонами склався певний порядок користування, згідно з яким у користуванні позивачів знаходиться: житловий будинок літ. «А-1» з мансардою літ. «а» м/с», інвентаризаційна вартість якого становить 56 661 грн, а в користуванні відповідача знаходиться: літ. «Б» житловий будинок з тамбуром «б», літ. « Е» сарай, літ. «Ж» гараж, літ. «З» сарай, літ. «И» душ, літ. «К» вбиральня. Між ними, як співвласниками, виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування та утримання, збереження цього майна і згоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто.

Уточнивши позовні вимоги, в останній редакції від 20.09.2013 року, позивачі просять суд: розподілити домоволодіння по АДРЕСА_1 на 2 частини з урахуванням порядку користування домоволодінням, що склався між співвласниками згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 05 березня 2012 року, виділити позивачам в натурі обумовлену частину домоволодіння, а саме: житловий будинок літ. «А1» вартістю 50661 грн, водоколонку літ. «І» вартістю 48 грн,1/2 частини огорожі № 5 вартістю 830 грн, 1/2 частини вимощення літ. «II» вартістю 219 грн, всього загальною вартістю 51758 грн; відповідачеві ОСОБА_3 виділити будинок літ. «Б1» вартістю 31 077 грн, сарай літ. «Е» вартістю 7 411 грн, гараж літ. «Ж» вартістю 13 839 грн, сарай літ. «З» вартістю 4 477 грн, душ літ. «И» вартістю 2 484 грн, частини вимощення літ. «II» вартістю 219 грн; стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачів різницю вартості домоволодіння у сумі 12540 грн; розподілити земельну ділянку площею 1000 кв. м виділивши їм 500 кв. м, згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 05 березня 2012 року № 57, стягнути з відповідача на їх користь понесені судові витрати.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18квітня 2014 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Виділено в натурі 1/2 частини домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Виділено в натурі в домоволодінні житлового будинку «А1» з мансардою загальною площею 69,8 кв. м, жилою площею 57,3 кв. м, водоколонки 1, частини огорожі № 5, 1/2 частини вимощення 11 та визнано право власності (за кожним) за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частин виділеного в натурі житлового будинку «А1» з мансардою загальною площею 69,8 кв. м, жилою площею 57,3 кв. м, 1/2 частини огорожі № 5, 1/2 частини вимощення літ. «II». В іншій частині відмовлено в задоволенні позовних вимог. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з ОСОБА_3 на їх користь різниці вартості домоволодінь скасовано, в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 різницю вартості домоволодінь у розмірі 6 729 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 лютого 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18квітня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У квітні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 уточнили позовні вимоги та просили виділити в натурі 1/2 частину домоволодіння яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: виділ у натурі в домоволодінні житлового будинку А1 з мансардою загальною площею 698 кв.м, житловою площею 57,3 кв.м, водоколонки І, 1/2 частини огорожі № 5, 1/2 частини вимощення ІІ, та визнати право власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 1/2 частині виділеного в натурі житлового будинку А1 з мансардою загальною площею 69,8 кв.м, житловою площею 57,3 кв.м, 1/2 частини огорожі № 5, 1/2 водоколонки І, 1/2 частини вимощення ІІ.

Виділити в натурі і визнати право власності за ОСОБА_3 на 1/2 частину домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок Б1 з тамбуром б, сарай Е, сарай З, гараж Ж, душ И, вбиральня К, огорожа № 2, 3; 1/2 частини огорожі № 5, 1/2 частини вимощення ІІ.

Розділити та встановити межі користування земельною ділянкою, виділивши сторонам по 500 кв.м, та встановити наступні межі: позивачам від пункту 1 до пункту В 12,20 м, від пункту 1 до пункту 2 10,98 м, від пункту 2 до пункту 3 7,20 м, від пункту 3 до пункту Г 17,24 м, від пункту Т до пункту В 29,22 м, від пункту Б до пункту В 27,10 м, що складає 500 кв.м користування земельною ділянкою. До споруд якими користується ОСОБА_3 , житловий будинок АДРЕСА_2 , встановити такі межі користування земельною ділянкою: від пункту А до пункту Б 12,72 м, від пункту А до пункту З 18,04 м, від пункту З до пункту Ж 15,65 м, від пункту Ж до пункту Д 26,51 м, від пункту Д до пункту Г 6,5 м, від пункту Г до пункту З 17,26 м, від пункту З до пункту 2 7,20 м, від пункту 2 до пункту 1 10,98 м, від пункту 1 до пункту Б 12,2 м.

28 листопада 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з уточненими позовними вимогами та просив виділити в натурі частку спільної власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , яка складається з: частини житлового будинку А-1, яку можна перебудувати у окрему квартиру, а також інші споруди на території домоволодіння згідно висновку судової експертизи.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2022 року первісну позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ часток у спільному сумісному майні в натурі, та визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено частково.

Виділено в натурі 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: домоволодіння житлового будинку «А1» з мансардою загальною площею 69,8 кв.м, житловою площею 57,3 кв.м, водоколонки І, 1/2 частини огорожі № 5, 1/2 частини вимощення ІІ.

Визнано право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частині виділеного в натурі житлового будинку «А1» з мансардою загальною площею 69,8 кв.м, житловою площею 57,3 кв.м, по 1/4 частини огорожі № 5, по 1/2 частини водоколонки І, по 1/4 частини вимощення ІІ.

Виділено в натурі 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: домоволодіння житлового будинку «Б1» з тамбуром «б», сарай «Е», сарай «З», гараж «Ж», душ «И», вбиральня «К», огорожа № 2, 3, 1/2 частини огорожі № 5, 1/2 частини вимощення ІІ.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на виділений в натурі житловий будинок «Б1», з тамбуром «б», сарай «Е», сарай «З», гараж «Ж», душ «И», вбиральня «К», огорожа № 2, 3, 1/2 частини огорожі № 5, 1/2 частини вимощення ІІ.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 різницю у вартості домоволодіння в розмірі 6729 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 626 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 1050 грн, витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 3300 грн, а всього 4976 грн.

В іншій частині первісної позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ часток у спільному сумісному майні в натурі, та визначення порядку користування земельною ділянкою відмовлено.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділ часток у спільному сумісному майні в натурі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_3 надав клопотання про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи, яке ухвалою Дніпровського апеляційного суду про відкриття провадження у справі від 23 січня 2023 року було залишено відкритим до розгляду справи в судовому засіданні.

Під час апеляційного розгляду справи представник ОСОБА_3 , адвокат Якименко С.Г. в режимі відео конференції підтримав клопотання про призначення у справі додаткової судової будівельно-технічної експертизи для вирішення питання про наявність технічної можливості виділення частки об`єкту нерухомого майна ОСОБА_3

ОСОБА_1 будучи завчасно, належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про відкладення розгляду справи, в зв`язку із хворобою, доказів перебування на лікарняному не надано.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктами 10, 11 частини 2 цієї статті визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до ч.1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12.06.2009 для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Згідно зі ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Згідно п.1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Положення ч. 3,4,5 ст. 103 ЦПК України проголошує, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обираються сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку ( комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потербує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову є вимога позивача ОСОБА_3 про виділ йому в натурі частки у спільній власності на домоволодіння АДРЕСА_1 ,яка складається з житлового будинку «А-1»,яку можна перебудувати в окерму квартиру, а також інші споруди на території домоволодіння.

В матеріалах справи на стор. 188, том 3, наявний витяг з рішення № 357 від 15.10.2014 про присвоєння поштової адреси житловому будинку з господарчими будівлями власників ОСОБА_1 (частка 1/2) та ОСОБА_2 (частка 1/2) з попередньої поштової адреси - АДРЕСА_3 . Тому під час дослідження 30.06.2021 експертом була досліджена частина домоволодіння АДРЕСА_1 , яка знаходиться в користуванні ОСОБА_3 . Частина домоволодіння якою користується ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (на теперішній час під АДРЕСА_1 ) експертом не досліджена. (а.с. 109-120, т. 5).

Таким чином,висновком судової будівельно-технічної експертизи № 57 від 05.03.2021 року було здійснено обстеження та обмірювання домоволодіння АДРЕСА_1 , виходячи із фактичного користування кожного із співласників, суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити клопотання позивача ОСОБА_3 про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи та здійснити її проведення без врахування фактичного користування.Питання про виділ в натурі домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , пов`язаний з порядком користування землею.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у разі призначення судом експертизи.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 259-261 268, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи задовольнити частково.

Призначити по цивільній справі №2-1002/11 додаткову судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1.Які можливі варіанти поділу домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 на дві рівні частини, без урахування встановленого між співвласниками порядку користування домоволодінням, з урахуванням технічної можливості поділу у відповідності до ДБН.

2.Які можливі варіанти користування земельною ділянкою, розташованою під домоволодінням за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 між співвласниками, з урахуванням можливих варіантів поділу домоволодіння.

Проведення експертизи доручити судовому експерту Ткаленко О.М. (50000, м.Кривий Ріг, вул.Церковна буд. №3,4 поверх).

Надати експерту для проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи матеріали цивільної справи №2-1002/11 ( 5 томів).

Оплату за проведення судової будівельно-технічної експертизи покласти на ОСОБА_3 .

Провадження у справі на час проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи зупинити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду в частині зупинення провадження по справі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: