ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року

справа № 709/870/22
провадження № 22-ц/821/255/23
категорія: 311000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - комунальне некомерційне підприємство «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , директор Комунального некомерційного підприємства «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради»,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , директор Комунального некомерційного підприємства «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради», про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, у складі головуючої судді Кваші І. М.,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

18 жовтня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом вищенаведеного змісту.

Позовна заява мотивована тим, що з 1992 року позивачка перебувала у трудових відносинах з Чорнобаївською ЦРЛ, яка на сьогодні перейменована у КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради», зокрема працювала на посаді бухгалтера по медикаментах і провідного бухгалтера.

Наказом від 16 вересня 2022 року її звільнено з займаної посади на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП в зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин покладених на нього обов`язків.

Вважає звільнення з роботи незаконним, як і незаконним притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

Наказ № 113 від 31 травня 2022 року про оголошення догани було видано на підставі доповідної записки головного бухгалтера ОСОБА_3 від 31 травня 2022 року про невиконання бухгалтером ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, а саме: не оприбуткування надходження гуманітарної допомоги відповідно до накладної № 2872 від 05 травня 2022 року. Разом з тим наказ, не містить інформації про час та в чому конкретно полягало порушення трудових обов`язків.

Відповідачем не доведено, що в провину позивачці ставиться невиконання обов`язку, який був складовою трудової функції. Пункт 1.1 посадової інструкції не визначає безпосередніх обов`язків і не деталізує, в якому порядку та в які строки має здійснюватися оприбуткування медикаментів. Передумовою оприбуткування медикаментів є створення наказом директора КНП комісії для оприбуткування. Така комісія в даному випадку не була створена вчасно, і наказ про її створення було видано лише після оголошення позивачу догани.

Вина позивача в не оприбуткуванні медикаментів не доведена, наказ про оголошення догани винесено безпідставно. Підставою для винесення наказу про звільнення стало припущення відповідача про вчинення порушення у виді ненадання меморіального ордеру 13-А. Наказ про звільнення не відповідає вимогам трудового законодавства, адже не містить фактичних і нормативних підстав його винесення, не зазначено дату і час вчинення проступку, в чому конкретно полягає порушення. Надати пояснення ніхто не пропонував, 12 вересня 2022 року подавала пояснюючу записку на ім`я директора, де було викладено обставини, які свідчать про поважність причин затримки з наданням меморіального ордеру. Це сталося через протиправну поведінку та бездіяльність інших осіб. Оскільки затримка була спричинена діями інших осіб, не було підстав для застосування такого крайнього заходу як звільнення.

За наведених обставин ОСОБА_1 просила суд: визнати незаконними та скасувати винесений відповідачем наказ «Про винесення догани ОСОБА_1 » від 31 травня 2022 року № 113; визнати незаконним і скасувати винесений відповідачем наказ «Про звільнення ОСОБА_4 » від 15 вересня 2022 року № 90/к/тр; поновити її на роботі на посаді провідного бухгалтера КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради. Вирішити питання судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до КНП «Чорнобаївська БПЛ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , директор КНП «Чорнобаївська БПЛ», про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що в ході розгляду справи судом не встановлено підстав, з якими закон пов`язує можливість визнання спірних наказів протиправними, оскільки при їх винесенні відповідач діяв в межах наданих повноважень та у відповідності до встановлених законом вимог, а відтак вимоги про визнання їх незаконними та скасування наказів про звільнення та поновлення на роботі є необґрунтованими, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Крім того, враховуючи, що вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України є похідними від вимог про поновлення на роботі, тому в задоволенні даних вимог також відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 14 січня 2023 року, ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушила питання про скасування рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2022 року та постановлення нового судового рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

Мотивація скарги зводиться до того, що оскаржувані накази не містить інформації про час, а також конкретизації порушення трудових обов`язків. Відповідачем не доведено, що в провину ОСОБА_1 ставиться невиконання обов`язку, який був складовою трудової функції. Переконана, що її вина у не оприбуткуванні медикаментів не доведена. Більше того, жодної шкоди у вигляді негативних наслідків чи збитків підприємству не завдано. При обранні виду стягнення власник повинен був враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду, обставини за яких вчинено проступок і його тяжкість. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівнику під розписку. Водночас, спірні накази не містять фактичних та конкретних даних щодо причин накладення стягнення, а загальні формулювання не пояснюють суть порушень трудової дисципліни, які допущені позивачкою в роботі та посилання на конкретні обставини вчинення порушення трудової дисципліни. В свою чергу наказ про звільнення не містив посилання на нормативно-правові акти, які порушила позивачка, що відображає формальний підхід до процедури накладення дисциплінарного стягнення.

У відзиві на апеляційну скаргу стороною відповідача зазначено, що у поданій ОСОБА_1 скарзі не наведено достатніх підстав для скасування вищенаведеного рішення, яке за своїм змістом та обґрунтованістю, в повному обсязі відповідає нормам цивільного- процесуального права.

Накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани відбулося з дотриманням ст. 149 КЗпП України.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 27 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03 березня 2023 року розгляд апеляційної скарги призначено на 08 березня 2023 року в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 13 жовтня 1992 року працювала на посаді бухгалтера в Чорнобаївській районній лікарні, яка на даний час перейменована на КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради» (а. с. 12-14).

Відповідно до п. 1. 1. посадової інструкції бухгалтера по медикаментах, основним завданням бухгалтера по медикаментах є ведення обліку медикаментів; суворий контроль за своєчасним оприбуткуванням і списанням медикаментів, виведення залишків медикаментів. Згідно п. 2. 3. завданням та обов`язком є своєчасно робити меморіальний ордер 7,13. ОСОБА_1 була ознайомлена з приведеною інструкцією про що свідчить її підпис (а. с. 79).

Згідно до п. 7. 3. Положення про облікову політику КНП «Чорнобаївська БПЛ», затвердженого наказом директора № 10/2 від 04 січня 2021 року, запаси, що надійшли в установу як гуманітарна допомога, дарунки, безповоротна допомога приймаються установою та ставляться на облік бухгалтерською службою протягом 5-10 робочих днів (а. с. 153-155).

31 травня 2022 року головним бухгалтером ОСОБА_3 на адресу директора КНП Чорнобаївська БПЛ» ОСОБА_2 подано доповідну записку в якій зазначено, що провідний бухгалтер (бухгалтер по медикаментах) ОСОБА_1 не виконує своїх прямих посадових обов`язків, а саме: нею не оприбуткувано надходження гуманітарної допомоги відповідно до накладної № 2872 від 05 травня 2022 року, яка отримана від Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації. Про надходження такої допомоги провідний бухгалтер повідомила ОСОБА_3 лише 25 травня 2022 року. Крім того, ОСОБА_1 постійно перекладає обов`язок відправки електронною поштою документів, що стосуються її діяльності, на інших осіб (а. с. 23).

31 травня 2022 року директором КНП Чорнобаївська БПЛ» ОСОБА_2 відібрано у провідного бухгалтера ОСОБА_1 письмові пояснення щодо обставин, викладених в доповідній записці головного бухгалтера ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 пояснила, що станом на 12-00 год. 31 травня 2022 року, гуманітарна допомога, отримана з Черкаської обласної лікарні ще 05 травня 2022 року не стоїть на обліку. З приводу цього вона зверталася до директора КНП «Чорнобаївська БПЛ» та головної медичної сестри про надання наказу про створення комісії на оприбуткування та оцінювання гуманітарної допомоги, проте відповіді не отримала (а. с. 22).

Наказом КНП «Чорнобаївська БПЛ» № 113 від 31 травня 2022 року провідному бухгалтеру ОСОБА_1 за неналежне виконання посадових обов`язків (несвоєчасне оприбуткування медикаментів) оголошено догану. Також в наказі зазначено підстави: доповідна записка ОСОБА_3 , пояснювальна записка ОСОБА_1 (а. с. 15).

У доповідній записці складеній головним бухгалтером КНП «Чорнобаївська БПЛ» ОСОБА_5 06 вересня 2022 року та поданій директору КНП «Чорнобаївська БПЛ» зазначено, що нею встановлено порушення, вчинене у своїй трудовій діяльності провідним бухгалтером ОСОБА_1 , зокрема станом на 06 вересня 2022 року для формування Головної книги за липень місяць нею не надано меморіального ордеру 13-А, за формування якого вона відповідальна (а. с. 96).

07 вересня 2022 року медичним директором КНП «Чорнобаївська БПЛ» видано наказ № 161 «Про зведення обліку медикаментів». Відповідно до змісту наказу провідному бухгалтеру (бухгалтеру по медикаментах) ОСОБА_1 встановлено привести у відповідність облік медикаментів за липень 2022 року зі звіреними залишками на 01 серпня 2022 року з матеріально-відповідальними особами та сестрою медичною загальнолікарняного персоналу ОСОБА_6 .

До 12 вересня 2022 року провідного бухгалтера (бухгалтеру по медикаментах) ОСОБА_1 зобов`язано надати меморіальний ордер 13-А головному бухгалтеру ОСОБА_5 .

В подальшому зобов`язано провідного бухгалтера (бухгалтера по медикаментах) ОСОБА_1 не допускати порушень своїх трудових обов`язків (а. с. 97).

Відповідно до змісту Акту складеного 07 вересня 2022 року працівниками КНП «Чорнобаївська БПЛ», зокрема головним бухгалтером Мартинович Н. В., заступником головного бухгалтера ОСОБА_3 та юрисконсультом Авраменко Я. О. встановлено, що ОСОБА_1 у присутності всіх вищезазначених працівників з наказом ознайомилася, але відмовилася від проставляння підпису про ознайомлення з ним (а. с. 98).

12 вересня 2022 року ОСОБА_1 подано пояснення головному бухгалтеру на доповідну записку від 06 вересня 2022 року в якій зазначено про те, що вона не може надати меморіальний ордер, оскільки кладовщик затримує звірку (а. с. 99).

Зі змісту пояснювальної записки медичної сестри ОСОБА_6 , яка виконує функції кладовщика вбачається, що вона двічі приходила до ОСОБА_1 для звірки медикаментів (а. с. 100).

Відповідно до змісту акту складеного 14 вересня 2022 року працівниками КНП «Чорнобаївська БПЛ», зокрема головним бухгалтером Мартинович Н. В., заступником головного бухгалтера ОСОБА_3 та юрисконсультом ОСОБА_7 встановлено, що провідному бухгалтеру (бухгалтеру по медикаментах) ОСОБА_1 було запропоновано надати письмові пояснення причин невиконання своїх посадових обов`язків, а саме: не надання меморіальних ордерів 13-А за липень 2022 року та серпень 2022 року, які необхідні для зведення Головної книги. ОСОБА_1 в присутності всіх вищезазначених працівників відмовилася надавати письмові пояснення (а. с. 103).

Згідно до змісту протоколу зборів представників працівників КНП «Чорнобаївська БПЛ» первинної профспілкової організації від 14 вересня 2022 року, щодо неналежного виконання своїх посадових обов`язків провідним бухгалтером (бухгалтером по медикаментах) ОСОБА_1 , а саме ненадання меморіального ордеру № 13-А, всі присутні, в тому числі і голова первинної профспілкової організації та начальник відділу соціального захисту та охорони здоров`я Чорнобаївської селищної ради, погодилися, що ОСОБА_1 не виконує належним чином свої трудові обов`язки, не виправляє допущені порушення та створює негативний психологічний клімат в колективі (а. с. 105).

Наказом КНП «Чорнобаївська БПЛ» № 90/к/тр від 15 вересня 2022 року провідного бухгалтера ОСОБА_1 на підставі п. 3 ч 1 ст. 40 КЗпП України, звільнено з займаної посади за систематичне невиконання обов`язків, покладених на неї трудовим договором (а. с. 24).

З наказом про звільнення ОСОБА_1 ознайомлена 16 вересня 2022 року (а. с. 107).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи та справи, що виникають з трудових правовідносин.

Даний спір підлягає під вказане визначення наведеної норми закону.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. 4 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду в цілому відповідає.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків.

Згідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Предметом позову є скасування наказів про винесення догани та звільнення з послідуючим поновленням на роботі та стягненням заробітку за час вимушеного прогулу.

Правовідносини, наявні між сторонами справи з даних фактичних обставин, мають наступне правове регулювання.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно зі ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесної сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено ст. 149 КЗпП України.

Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, при цьому за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган в силу ч. 3 ст. 149 КЗпП України повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Тобто до порядку застосування дисциплінарного стягнення встановлені такі обов`язкові вимоги: виявлення дисциплінарного проступку; отримання від порушника письмового пояснення; додержання строків накладення дисциплінарного стягнення - один місяць із дня виявлення дисциплінарного проступку і шість місяців із дня його вчинення працівником; видання власником наказу чи розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення; доведення наказу (розпорядження) під розписку до відома працівника.

Строк для звернення до суду з позовом про вирішення трудових спорів, а саме: для працівників у інших трудових спорах (крім звільнення) регламентовано ст. 233 КЗпП України і становить три місяці з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. У справах про звільнення місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Матеріали справи вказують на те, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді догани датований 31 травня 2022 року, а з позовом до суду позивачка звернулася 14 жовтня 2022 року.

В свою чергу, посилаючись на ст. 233 КЗпП, відповідач в процесі розгляду справи місцевим судом просив застосувати наслідки пропуску строків позовної давності, і відмовити в цій частині вимог.

Місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку, що оскільки в даному випадку ОСОБА_1 оспорюється не лише наказ про оголошення догани від 31 травня 2022 року, а й наказ про звільнення від 15 вересня 2022 року, тому перевірці підлягає і наказ про накладення дисциплінарного стягнення, що було враховано при звільненні, не дивлячись на те, що в установлений законом строк наказ від 31 травня 2022 року позивачкою не оскаржувався, пославшись при цьому на правовий висновок, що міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 у справі № 499/78/17-ц.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Аналіз зазначеної норми права свідчить про те, що при звільненні працівника за систематичне порушення трудової дисципліни, яке є заходом стягнення, необхідною умовою такого звільнення є вчинення ним конкретного дисциплінарного проступку, тобто працівник допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, що носило систематичний характер, а за попереднє порушення трудової дисципліни до такої особи застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, які не втратили юридичної сили за давністю й не зняті.

Отже, до юридичних фактів, які підлягають встановленню при вирішенні спору про законність звільнення з вищевказаних підстав, відноситься обставина про те, чи мав місце дисциплінарний проступок під час раніше застосованих заходів дисциплінарного чи громадського стягнення.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Ураховуючи наведене, суд повинен був дослідити два аспекти даної справи: щодо оголошення догани та звільнення позивачки.

Судом встановлено, що в посадові обов`язки ОСОБА_1 , яка працювала провідним бухгалтером КНП «Чорнобаївська БПЛ» входило, зокрема ведення обліку медикаментів, суворий контроль за правильним та своєчасним оприбуткуванням і списанням медикаментів, виведення залишків медикаментів та своєчасне виготовлення меморіальних ордерів № 7 та 13. Проте, ОСОБА_1 , знаючи про надходження медикаментів в якості гуманітарної допомоги та необхідність їх оприбуткування з 05.05.2022, в порушення вимог Інструкції з діловодства КНП «Чорнобаївська лікарня» не підготувала проект наказу про створення необхідної комісії самостійно і не повідомила про таку необхідність керівника структурного підрозділу лікарні, в якому працювала, а саме головного бухгалтера. Доказів того, що в період з 05.05.2022 по 25.05.2022 вона зверталася з питанням про створення комісії до головного бухгалтера чи директора закладу, суду не надала.

Відповідно до наказу № 90/к/тр від 15 вересня 2022 року, ОСОБА_1 звільнено з посади провідного бухгалтера на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з систематичним невиконанням працівником обов`язків, покладених на неї трудовим договором.

Передумовою для звільнення послугувало дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани наказом від 31 травня 2022 року, зміст якого докладно наведено вище та проаналізовано судом. Накладення даного дисциплінарного стягнення відбулося з дотриманням вимог ст. 149 КЗпП України, а саме: була пропозиція надати пояснення від керівника, ОСОБА_1 надала свої пояснення, і після їх вивчення та не встановлення поважності причин невиконання посадових обов`язків на останню було накладено дисциплінарне стягнення з урахуванням тяжкості вчиненого проступку.

Місцевий суд обґрунтовано виснував, що оскільки контроль за своєчасним оприбуткуванням медикаментів має бути суворим, ігнорування ОСОБА_1 своїх обов`язків призвело до несвоєчасності їх оприбуткування, а тому відсутні підстави для скасування вмотивованого наказу про оголошення догани, враховуючи при цьому, що відповідач діяв в межах своїх повноважень у спосіб та в порядку визначеному законом обравши приведений вид стягнення.

Надалі наказом № 161 від 07 вересня 2022 року, який також досліджувався вище, позивачці надано термін для приведення у відповідність обліку медикаментів та надання меморіального ордеру № 13-А, а також зобов`язано ОСОБА_1 не допускати порушень трудової дисципліни.

Водночас, станом на 14 вересня 2022 року після ряду доповідних записок, зміст яких досліджувався судом вище та не обґрунтованих відповідей на них ОСОБА_1 , їй, в черговий раз, запропоновано надати пояснення причин ненадання меморіальних ордерів 13-А за липень та серпень 2022 року. В присутності головного бухгалтера, її заступника та юрисконсульта ОСОБА_1 відмовилася надавати пояснення, про що складено відповідний акт.

Цього ж дня первинною профспілковою організацією проведено збори відповідно до протоколу яких ОСОБА_1 не виконує належним чином своїх трудових обов`язків та створює негативний психологічний клімат у колективі. Збори постановили взяти дану інформацію до відома та відповідного реагування. Остаточне рішення щодо застосування дисциплінарних заходів до провідного бухгалтера (бухгалтера по медикаментам).

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 і пунктами 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства.

Разом з тим, у період дії воєнного стану норми ст. 43 КЗпП України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів (ч. 2 ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»).

В Україні указом Президента України № 64/2022 з 24 лютого 2022 року, введено воєнний час який триває і на даний час. З огляду на приведені норми висновок місцевого суду про те, що у відповідача не було обов`язку отримувати попередню згоду профспілкового комітету для розірвання трудового договору з ОСОБА_1 є обґрунтованим.

В свою чергу доводи апеляційної скарги про відсутність у наказі про оголошення догани ОСОБА_1 конкретизованої інформації про те в чому полягало порушення трудових обов`язків, а також нечітке обґрунтування стороною відповідача причин звільнення в наказі про звільнення ОСОБА_1 , апеляційний суд розцінює як неспроможні з огляду на наступне.

Виключною компетенцією власника або уповноваженого ним органу є видача наказів, зокрема про дисциплінарні стягнення та звільнення працівників.

Наказ (розпорядження) про накладення на працівника дисциплінарного стягнення за своєю юридичною природою є рішенням відповідного суб`єкта згідно з його повноваженнями, яке спрямовано на регулювання трудових відносин у середині колективу, містить норми права (або правила), що були порушені, має персоніфікований характер і розрахований на одноразове застосування. Наказ про звільнення в свою чергу констатує в своєму зміст факт припинення трудових відносин між роботодавцем і працівником з посиланням на певні правові норми.

Таким наказам притаманні певні ознаки: стислий виклад обставин (причин) його видання, підстави його видання, зазначення конкретних норм, на яких воно ґрунтується, дата його видання, інші реквізити, які надають цьому розпорядчому акту індивідуальних рис.

Аналізуючи оскаржуваний наказ про оголошення догани, слід зазначити, що описова його частина містить визначення, який саме дисциплінарний проступок вчинила позивачка та чітко зазначено, в чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до застосування догани та що було підставою для застосування такого стягнення згідно КЗпП України.

Наказ про звільнення також містить всі необхідні реквізити притаманні такому виду наказів із зазначенням стихлих підстав його видання.

В іншій частині доводи апеляційної скарги по своїй суті, зводяться до переоцінки доказів та обставин справи і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, місцевий суд прийшов до правильного висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, оскільки позовні вимоги не знайшли свого доведення та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказане апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко