Справа № 204/1006/23
Провадження № 2-з/204/30/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, -

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання.

21 березня 2023 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно належне ОСОБА_2 , грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті йому і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах суми можливого стягнення за позовом.

Вивчивши матеріали справи та заяву, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснює п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з позову позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 281 250 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих порушенням зобов`язань за договором оренди транспортного засобу № 25 від 1 квітня 2019 року.

Проте, у заяві про забезпечення позову просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно належне ОСОБА_2 , а також грошові кошти. При цьому, заявником не зазначено на яке саме майно та які грошові кошти необхідно накласти арешт, вартість такого майна та розмір грошових коштів, де знаходиться та не надає доказів належності будь-якого майна та грошових коштів саме відповідачу.

Таким чином, суд не має можливості встановити чи заявлений позивачем вид забезпечення є співмірним із заявленими у позові вимогами, та не має можливості застосувати будь-який вид забезпечення без наявності доказів налженості відповідачу будь-якого майна.

До того ж, у заяві про забезпечення позову не зазначено жодних підстав, які б вказували на наявність обставин, що можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову та у зв`язку з цим для задоволення даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Т.О. Дубіжанська