У Х В А Л А

Іменем України

10 травня 2023 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.10.2022 справу передано за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи, зокрема про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Згідно із ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим позовом.

Статею 109 Сімейного кодексу України визначено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу, разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дітей.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу

Однак пред`явлений позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме:

-повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Крім того, згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового зборку відповідно до закону.

Як убачається з заяви про розірвання шлюбу за заявою подружжя, дана заява подана лише від імені однієї заявниці ОСОБА_1 , без обозначення іншого заявника, чоловіка заявниці ОСОБА_2 , та зі зімісту заяви вбачається відсутність згоди між дружиною та чоловіком щодо розірвання шлюбу, оскільки подана заява на містить підпис ОСОБА_2 .

Також до заяви про розірвання шлюбу за заявою подружжя не додано письмовий договір про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дітей.

Судом також встановлено, що до заяви про розірвання шлюбу за заявою подружжя не надано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ставок судового збору на 2023 рік, передбачених Законом України «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою - ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в даному випадку 536,80грн Однак до осіб, які подають до суду документи через підсистему "Електронний суд", застосовується понижуючий коефіціент 0,8. А отже заявниця повинна була сплатити судовий збір за подання заяви в розмірі 429,44грн. Однак в матеріалах справи відсутнє підтвердження про сплату судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. В разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Бабко