Справа № 947/177/22
Провадження № 2/947/327/23
Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді Коваленко О.Б.,
За участю - секретаря Маценко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування,
Позивачка звернулася до Київського районного суду м.Одеси з позовом до Одеської міської радиОМР, в якому просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 56/100 частин будинку АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 18.02.2016 року серії НОМЕР_2 .
Щодо права власності ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 56/100 частіну житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомляє наступне: 08.04.1968 року рішенням Народного суду Київського району м.Одеси визнано право власності по 1/3 частині домобудівництва АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 .
01.09.1995 року рішенням № 808 Виконкому Київської районної Ради Народних депутатів, пункт 4 підпункту б) ОСОБА_3 затверджено розрахунок ідеальних часток у житловому будинку АДРЕСА_1 у розмірі 56/100 частин прийнято рішення оформити право власності з видачею на її ім`я Свідоцтва про право власності.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як проживав разом з померлою і фактично вступив у володіння спадковим майном.
Позивач ОСОБА_1 також фактично прийняла спадщину після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як на час смерті спадкодавця проживала разом з померлим та фактично вступила у володіння спадковим майном, що потверджується Виписками з домової книги та Довідкою КК СОН «Дерибас № 155 від 06.04.2016 року.
06.02.2018 року Позивач звернулася з письмовою заявою № 9 від 02.11.2021 року з заявою до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тітаренко Ольги Сергіївни про видачу Свідоцтва про право на спадщину, однак відповіддю від 02.11.2021 за вих.№ 406/02-14 на заяву Позивачки від 02.11.2021 року Нотаріус відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 з причини відсутності правовстановлюючих документів ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 56/100 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Однак, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно Позивач не може отримати свідоцтво про право власності.
Представник позивача надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачки ОСОБА_2 .
08.04.1968 року рішенням Народного суду Київського району м.Одеси визнано право власності по 1/3 частині домобудівництва АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 .
01.09.1995 року рішенням № 808 Виконкому Київської районної Ради Народних депутатів, пункт 4 підпункту б) ОСОБА_3 затверджено розрахунок ідеальних часток у житловому будинку АДРЕСА_1 у розмірі 56/100 частин прийнято рішення оформити право власності з видачею на її ім`я Свідоцтва про право власності.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно виписки з домової книги за №36 від 27.02.2021 р за адресою: АДРЕСА_1 постійно проживали ОСОБА_3 з 25.07.1958 р по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_2 з 01.02.1984 р по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_1 проживає в даному будинку з 31.05.2005 р.
06.02.2018 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса ОМНО Тітаренко О.С. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.
Частиною 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
У відповідності до вимог ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно з ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження. Так, згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29 ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщина вважаєтеся останнє місце реєстрації спадкодавця.
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого на прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою , а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-133.1 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» п.3.1 роз`яснив: « Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК)».
За правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Одним зі способів захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права.
З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування, на 56/100 частин будинку АДРЕСА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 56/100 частин будинку АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде виготовлено у строк до 02.03.2023 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.