Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 березня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Шумило Н.Б.

за участю секретаря Луцака В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу та штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Карапетян Армен Рафікович, звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аванс в сумі 1 741 350 грн., штраф в розмірі 4 753 918 гривень та судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що 07 червня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно з яким Відповідач зобов`язується продати Відповідачу, а Відповідач зобов`язується купити у Позивача житловий будинок, спарений індивідуальний об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 201,91 кв.м., житловою площею 84.48 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 01 та земельну ділянку - 1/6 частину земельної ділянки загальною площею 0,1417 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за кадастровим номером :42:001:0466. Договір був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасюком Михайлом Вікторовичем.

У позові зазначено, що відповідно до п.7 Попереднього договору на підтвердження дійсності намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу, Позивач передав Відповідачу 1 741 350 (один мільйон сімсот сорок одна тисяча триста п`ятдесят) грн. Зазначена сума розцінювалася Позивачем та Відповідачем як аванс.

За п. 4 Попереднього договору основний договір купівлі-продажу має бути укладений у місячний строк з моменту звернення Позивача до Відповідача із пропозицією укласти та посвідчити основний договір.

16 серпня 2022 року Позивачем було направлено лист з пропозицією про укладення основного договору. 05 вересня 2022 року він був вручений Відповідачу особисто. Аналогічний лист був направлений ОСОБА_3 , яка є підписантом за Попереднім договором і виступала від імені Відповідача.

31 серпня 2022 року Позивачем було направлене повторне повідомлення до Відповідача та ОСОБА_3 .. Проте, після відправлення вищезазначених листів, Позивачу стало відомо, що Житловий будинок та Земельна ділянка були відчужені Відповідачем третій особі.

Відповідно до п. 12 Попереднього договору Відповідач зобов`язується протягом строку, що передуватиме укладанню основного договору купівлі-продажу не вчиняти будь-яких дій, які могли б зумовити виникнення права третіх осіб на нерухоме майно.

Позивач зазначає, що таким чином Відповідачем було порушено умови договору і його виконання стало неможливим.

За п.11 Попереднього договору, у разі відмови Відповідача від укладання основного договору купівлі-продажу земельної ділянки, або ухилення ним від укладання договору, він зобов`язується повернути Позивачу отриманий від нього аванс, протягом одного дня з моменту вимоги.

19 вересня 2022 року Позивачем було направлено лист з вимогою про повернення авансу та сплату штрафу.

У позові зазначено, що відповідно до п.11 Попереднього договору одночасно з поверненням авансу, Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу також штраф у розмірі 200% (двісті відсотків) від ціни земельної ділянки в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України. Ціна земельної ділянки встановлена у п. 6 Попереднього договору і дорівнює 65 000 (шістдесят п`ять тисяч) доларів США На дату звернення до суду, курс долара встановлений на рівні 36,5686 грн. Таким чином, штраф за ухилення від виконання договору дорівнюватиме 4 753 918 (чотири мільйони сімсот п`ятдесят три тисячі дев`ятсот вісімнадцять) грн.

Процесуальні дії по справі, заяви учасників справи:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.10.2022 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Карапетян Армена Рафіковича про забезпечення позову у цивільній справі № 308/13462/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу та штрафу відмовлено (а.с. 28-31).

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.10.2022 року відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі, призначено підготовче судове засідання, про що повідомлено учасників справи. Копію ухвали, копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано учасникам справи (а.с.36-37).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті (66-67).

Позивач у судове засідання 06.03.2023 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, від представника позивача адвоката Радь І.І. надійшла заява, згідно якої просив провести розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача та його представника, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 06.03.2023 повторно не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення про її виклик на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзиву не подавала.

У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення).

Крім того, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи що позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що 07 червня 2019 року між ОСОБА_2 , від імені якої на підставі довіреності від 01.05.2019, посвідченої приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбач В.П. за реєстраційним №1064, діє ОСОБА_3 (майбутній Продавець) та ОСОБА_1 , від імені якого на підставі довіреності від 10.05.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мартиненком В.О. за реєстраційним №299 діє ОСОБА_4 (майбутній Покупець), було укладено Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчено привітним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасюком Михайлом Вікторовичем та зареєстровано в реєстрі за №142 (а.с.7).

За вказаним договором майбутній Продавець зобов`язується продати майбутньому Покупцю, а майбутній Покупець зобов`язуюся купити у майбутнього Продавця житловий будинок, вказаний в пункті 2 попереднього договору та земельну ділянку, на якій він розташований, вказаний в п.3 Попереднього договору, які розміщені в 3акарпатська обл.., АДРЕСА_1 (об`єкт) на умовах, встановлених цим договором.

У пунктах 2 та 3 Попереднього договору передбачено, що житловий будинок житловий будинок, спарений індивідуальний, об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 201,91 кв.м., житловою площею 84.48 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 01, розміщений на частині земельної ділянки з кадастровим номером :42:001:0466. Земельна ділянка 1/6 частина земельної ділянки загальною площею 0,1417 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за кадастровим номером :42:001:0466 за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 265636 від 04.03.2013 року.

У пункті 4 Попереднього договору передбачено, що Основний договір купівлі-продажу Об`єкту Сторони зобов`язані укласти у місячний строк з моменту звернення майбутнього Покупця до майбутнього Продавця із пропозицією укласти та посвідчити Основний договір. Достатнім підтвердженням звернення майбутнього Покупця до майбутнього Продавця із пропозицією укласти та посвідчити Основний договір є надсилання майбутнім Покупцем за вказаною у Попередньому договорі адресою реєстрації майбутнього Продавця рекомендованого листа та/або вручення його особисто або уповноваженій особі.

У пункті 6 Попереднього договору сторони узгодили, що ціна Об`єкту становить 65 000 доларів США. Купівля-продаж зазначеного об`єкта має бути вчинена за суму в гривнях, яка еквівалентна ціні об`єкту за курсом Національного банку України на день укладення основного договору купівлі-продажу.

У пункті 7 Попереднього договору передбачено, що на підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу об`єкта майбутній Покупець передав Майбутньому продавцю гроші у сумі 1 741 350,00 (один мільйон сімсот сорок одна тисяча триста п`ятдесят) грн., що на день підписання попереднього договору є еквівалентом суми 65 000,00 доларів США, за курсом Національного банку України.

Зазначена сума розцінювалася Сторонами договору як аванс та сторони погодилися, що в майбутньому при укладенні Основного договору вищевказаний аванс буде зарахований сторонами у оплату ціни об`єкта, яка відповідно буде вказана в Основному договорі. При оформленні договору купівлі-продажу сума, що відлягатиме передачі покупцем продавцю буде зменшена на суму передбаченого за цим попереднім договором авансу.

У пункті 11 Попереднього договору узгоджено, що у разі відмови майбутнього Продавця від укладення основного договору купівлі-продажу земельної ділянки, або ухилення ним від укладення договору, він зобов`язується повернути ОСОБА_1 отриманий від нього аванс, передбачений пунктом 5 цього попереднього договору протягом одного дня з моменту вимоги. Одночасно з поверненням авансу, в цьому випадку ОСОБА_2 зобов`язується сплатити ОСОБА_1 також штраф в розмірі 200% від вказаної в п.4 цього Попереднього Договору ціни земельної ділянки в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України.

У пункті 12 Попереднього Договору представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стверджує та гарантує, що нерухоме майно, яке буде предметом договору купівлі-продажу, на момент укладення цього попереднього договору нікому іншому не продане, не подароване, в ренту або як внесок до статутного капіталу юридичної особи не передане, не відчужене іншим способом, не заставлене під податковою заставою в спорі не перебувають, інший попередній договір щодо цього майна не укладався, прав на відчужуване житло у третіх осіб немає, на об`єкті відсутні заборони його відчуження чи арешт; протягом строку, що передуватиме укладанню основним договорам купівлі-продажу, продавець не вчинятиме будь-яких дій, які могли б зумовити виникнення права третіх осіб чи погіршити технічний стан нерухомого майна; прихованих недоліків, які відомі стороні продавця та про які він свідомо не попередив майбутнього покупця, нерухоме майно не має; обставини, які б перешкоджали укладанню договору купівлі-продажу та які б умовчувалися продавцем не існують.

В матеріалах справи міститися пропозиція (вимога) щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18 серпня 2022 року, у якій ОСОБА_1 просив ОСОБА_2 у найкоротший термін, але не більше тридцяти календарних днів з дати отримання цього повідомлення укласти основний договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку, спарений індивідуального об`єкту житлової нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 201,91 кв.м., житловою площею 84.48 кв.м., розміщений на частині земельної ділянки з кадастровим номером :42:001:0466, та 1/6 частина земельної ділянки загальною площею 0,1417 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за кадастровим номером :42:001:0466 за адресою: АДРЕСА_1 , з покупцем ОСОБА_1 на умовах попереднього договору купівлі-продажу від 07.06.2019 року, зареєстрованому в реєстрі за №142 (а.с.8).

Пропозиція (вимога) щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, копія попереднього договору купівлі продажу від 07.06.2019 року та копія довіреності від 10.05.2019 року була надіслана 16.08.2022 року ОСОБА_2 рекомендованим листом, що підтверджується описом вкладень та накладною за №560 (а.с.9).

Згідно трекінгу із сайту Укрпошти за №560 відправлення було вручено особисто 05.09.2022 року (а.с.10).

Крім цього, пропозиція (вимога) щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, копія попереднього договору купівлі продажу від 07.06.2019 року та копія довіреності від 10.05.2019 року була надіслана 16.08.2022 року ОСОБА_3 рекомендованим листом, що підтверджується описом вкладень та накладною за №535 (а.с.12). При цьому, відомості про вручення вказаного листа в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах справи містяться підтвердження про направлення 31.08.2022 року рекомендованого листа ОСОБА_2 (відправлення №324) та ОСОБА_3 (відправлення №332).

До позову долучена копія вимоги про повернення авансу та сплату штрафу від 19.09.2022 року, адресована ОСОБА_2 , в якій ОСОБА_1 , серед іншого, зазначає, що 16.08.2022 року майбутнім Покупцем було направлено лист з пропозицією про укладення основного договору, 05 вересня 2022 року він був вручений ОСОБА_2 .. 31.08.2022 року Майбутнім покупцем було направлено повторний лист з тією ж пропозицією. Проте, після направлення вищезазначених листів, Майбутньому покупцю стало відомо, що Житловий будинок та земельна ділянка були відчужені ОСОБА_2 третій особі. Таким чином, укладення основного договору уявляється Майбутньому покупцю неможливим. Ціна земельної ділянки встановлена в п.6 Попереднього договору і дорівнює 65 000 доларів США, на дату звернення до суду, курс долара встановлений на рівні 36,568 грн., таким чином, штраф за ухилення від виконання договору дорівнює 4 753 918 грн.. У зв`язку із цим просить повернути аванс у розмірі 1 741 350,00 грн. та сплатити штраф у розмірі 4 753 918 грн. Зазначив реквізити для надіслання грошових коштів (а.с.15).

Вимога про повернення авансу та сплату штрафу до ОСОБА_2 була надіслана 19.09.2022 року ОСОБА_2 рекомендованим листом, що підтверджується описом вкладень та накладною за №359 (а.с.16). При цьому, відомості про вручення вказаного листа в матеріалах справи відсутні.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, інформаційна довідка №315318390 від 16.11.2022 року, житловий будинок, спарений індивідуальний, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 201,91 кв.м., житловою площею 84,48 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який розміщений на земельної ділянки з кадастровим номером :42:001:0466, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , дата та час державної реєстрації 19.03.2020 року о 11 год. 02 хв., підстава для державної реєстрації договір купівлі-продажу, серія та номер: 417, виданий 19.03.2020 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котлярова Л.В. (а.с.47-49).

Із даної інформаційної довідки вбачається, що право власності на вказаний будинок було зареєстровано у період з 14.03.2019 року по 19.03.2020 року за ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Застосоване судом законодавство, позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України).

У частині 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи захисту цивільних справ та інтересів судом.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 11 Цивільного кодексу України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

За приписами ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Попередній договір є одним з різновидів цивільних договорів, а тому йому властиві всі родові ознаки договорів. Так, попередній договір вважається укладеним з моменту, коли сторони досягли угоди з усіх істотних умов договору. При цьому, для попереднього договору, наряду з іншими його умовами повинні бути визначені ті, які є суттєвими для основного договору.

Тобто, у попередньому договорі, крім основного зобов`язання, може бути передбачена відповідальність сторін з того, чи іншого питання, зокрема за неналежне виконання зобов`язання у виді штрафних санкцій.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку невиконання зобов`язання.

За приписами чинного законодавства авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з Договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані), тобто лише у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Так, судом було встановлено, що 07 червня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчено привітним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасюком Михайлом Вікторовичем та зареєстровано в реєстрі за №142.

У Попередньому договорі було передбачено, що основний договір купівлі-продажу Об`єкту Сторони зобов`язані укласти у місячний строк з моменту звернення майбутнього Покупця до майбутнього Продавця із пропозицією укласти та посвідчити Основний договір.

Як аванс, на підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу об`єкта, позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 1 741 350,00 (один мільйон сімсот сорок одна тисяча триста п`ятдесят) грн., що підтверджено у пункті 7 нотаріально посвідченого Попереднього договору.

Судом встановлено, що основний договір купівлі-продажу між сторонами не укладено.

Також встановлено, що позивач надсилав ОСОБА_2 пропозицію щодо укладення договору купівлі продажу нерухомого майна та така пропозиція була отримана нею 05.09.2022 року.

При цьому, із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що житловий будинок, який був предметом укладеного між сторонами Попереднього договору, 19.03.2020 року був відчужений ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, який за своєю формою та змістом відповідав би вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то сплачені позивачем на підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу об`єкта, грошові кошти у сумі 1 741 350,00 (один мільйон сімсот сорок одна тисяча триста п`ятдесят) грн. є авансом та повинні бути повернуті позивачу в тому розмірі, в якому вони передавалися.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 639/9339/16-ц (провадження № 61-513св18), від 01 вересня 2020 року у справі № 522/15584/17 (провадження № 61-18085св19), від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св1), від 17 червня 2021 року у справі № 711/5065/15-ц (провадження № 61-18537св19) та від 13 січня 2021 року у справі № 686/6823/14-ц (провадження № 61-6475св20).

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в розмірі 4 753 918 гривень, суд приходить до висновку що така задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

За змістом статті 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з частинами першою-другою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом статей 629, 635 ЦК України, при вирішенні спору про повернення авансу та відшкодування збитків, завданих одній із сторін попереднього договору, суду необхідно встановити причину неукладення основного договору, чи мало місце необґрунтоване ухилення однієї із сторін від укладення договору, а також з`ясувати умови відповідальності, встановлені попереднім договором.

Згідно пункту 11 Попереднього договору сторони узгодили, що у разі відмови майбутнього Продавця від укладення основного договору купівлі-продажу земельної ділянки, або ухилення ним від укладення договору … одночасно з поверненням авансу ОСОБА_2 зобов`язується сплатити ОСОБА_1 також штраф в розмірі 200% від вказаної в п.4 цього Попереднього Договору ціни земельної ділянки в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України.

Разом із тим, у пункті 4 Попереднього договору передбачено не ціну земельної ділянки, а строки укладення основного договору.

При цьому, ціна земельної ділянки не передбачена і в інших пунктах Попереднього договору.

У позові, обґрунтовуючи суму штрафу, зазначено, що ціна земельної ділянки встановлена у пункті 6 Попереднього Договору і дорівнює 65 000 доларів США.

Проте вказані доводи не в повній мірі відповідають обставинам справи.

Так, у пункті 6 Попереднього договору передбачено, що ціна Об`єкту становить 65 000 доларів США.

При цьому, під Об`єктом, відповідно до пункту 1 Попереднього договору, слід розуміти житловий будинок, вказаний в пункті 2 попереднього договору та земельну ділянку, на якій він розташований, вказаний в п.3 Попереднього договору.

Таким чином, 65 000 доларів США ціна не лише земельної ділянки, але й житлового будинку, який на ній розташований.

Ціна самої ж земельної ділянки у Попередньому договорі не визначена, у зв`язку із чим не можливо встановити розмір штрафу - 200% від ціни земельної ділянки в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України.

Суд звертає увагу, що у даному Попередньому договорі сторони самостійно та на власний розсуд визначили його умови.

За вказаних обставин, за відсутності конкретно визначеного розміру штрафу в договорі відсутні підстави для застосування такої міри відповідальності як договірна санкція, а відтак, суд прийшов до висновку про відмову у позові в цій частині.

З урахуванням наведеного позов підлягає до часткового задоволення

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції ID №9525-1425-9129-2484 від 08.10.2022 року ОСОБА_1 за подання до суду позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 12 405,00 гривень.

З огляду на часткове задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 3 325,78 грн. (12 405 грн./100 х 26,81).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 82, 89, 141, 263-265, 280, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 546, 551, 610, 626, 635 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу та штрафу, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) аванс у сумі 1 741 350 (один мільйон сімсот сорок одна тисяча триста п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 325 (три тисячі триста двадцять п`ять) грн. 78 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено 06 березня 2023 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило