Справа № 683/103/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Кутасевич О.Г.

за участі секретаря судового засідання Свідерської К.В.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мініх І.М.

представника відповідача ТОВ «АГРО-ОРМС» адвоката Оніщука Є.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів цивільну справу №683/103/23, 2/683/334/2023 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ОРМС» про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «АГРО-ОРМС» про розірвання договоруоренди земельної ділянки площею 2,2829 га з кадастровим номером :05:025:0044, розташованої на території Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, зареєстрованого 03 лютого 2021 року Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, укладеного 28 січня 2021 року між нею та відповідачем та стягнення заборгованості з орендної плати за 2021-2022 роки в сумі 22857 грн. 14 коп. за вирахуванням податків та зборів, передбачених законом.

В обґрунтування позову вказувала, що вона є власником зазначеної земельної ділянки згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , від 24 грудня 2020 року та згідно вказаного договору орендар прийняв у строкове платне користування належну їй земельну ділянку та зобов`язувався до 31 грудня поточного року сплачувати орендну плату в розмірі 11428,57 грн. за кожен рік користування земельною ділянкою, однак свої обов`язки за договором не виконує, за її зверненнями орендну плату не виплачує.

Тому просила позов задовольнити на підставі ст.141 ЗК України та стягнути з відповідача судові витрати, а також витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн.

Представник відповідача адвокат Оніщук Є.О. подав відзив на позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити за безпідставності вимог.

Стверджував, що ОСОБА_1 успадкувала спірну земельну ділянку від своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою ТОВ «Сокіл», правонаступником якого є відповідач, було укладено договір оренди земельної ділянки 15 січня 2010 року. 28 січня 2021 року з відповідачкою укладено додаткову угоду про розірвання договору оренди від 15 січня 2010 року та того ж дня укладено новий договір оренди. У відповідності до п.4.1 договору оренди від 15 січня 2010 року в редакції додаткової угоди від 01 вересня 2014 року орендар зобов`язаний був сплачувати орендну плату в розмірі 4% від нормативно грошової оцінки, яка становила 3 4024, 70 грн., тобто розмір орендної плати складав 1360,99 грн. Протягом усього строку дії договору орендар добросовісно виконував свої обов`язки за договором та на підставі заяви ОСОБА_2 від 09 грудня 2019 року у зв`язку із потребами останньої на оперативне лікування перерахував 15 266,64 грн. орендної плати за 2020 рік за користування спірною земельною ділянкою, а також земельною ділянкою з кадастровим №:05:003:0001, що підтверджується платіжним дорученням АБ «Південний» №5474 від 03 січня 2020 року. Крім того, згідно платіжного доручення АБ «Південний» №5981 від 06 квітня 2020 року ТОВ «АГРО-ОРМС» перерахував ОСОБА_2 30 533 грн. орендної плати за дві земельні ділянки за 2021-2022 року наперед, що в 5 разів перевищує визначений в договорі оренди земельної ділянки орендної плати, з яких також сплатив усі податки та збори.

Таким чином уважав, що твердження позивачки про систематичну несплату відповідачем орендної плати за 2021-2022 року є безпідставними, оскільки остання успадкувала не лише право власності на земельну ділянку, що належала ОСОБА_2 , а й право розпорядження грошовими коштами, що були виплачені ОСОБА_2 як орендна плата наперед за 2020-2022 роки, а також обов`язок не перешкоджати відповідачу користуватись земельною ділянкою. Зазначав, що ОСОБА_1 у своїй заяві від 13 липня 2022 року не просила виплатити їй орендну плату на 2020 рік, тобто фактично визнала отримання її матір`ю орендної плати наперед.

Відтак зазначав, що поведінка позивачки є недобросовісною, спрямованою отримання коштів без достатньої правової підстави, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив представник позивачки адвокат Мініх І.М. уважала, що спірні правовідносини не є спадковими, оскільки за ініціативою відповідача договір оренди земельної ділянки, укладений із спадкодавцем ОСОБА_2 був розірваний та укладений новий договір оренди земельної ділянки від 28 січня 2021 року, тобто усі зобов`язання за попереднім договором оренди припинились. Позивачці на момент прийняття спадщини не було нічого відомо про отримання ОСОБА_2 орендної плати наперед, а питання повернення виплаченої орендної плати ні додатковою угодою про розірвання договору, ні новим договором оренди не врегульовано. Отже уважала, що між сторонами виникли нові, не пов`язані з попередніми, правовідносини, у відповідності до умов договору оренди від 28 січня 2021 року орендар зобов`язаний був виплатити їй орендну плату, однак такого обов`язку не виконав.

У запереченнях адвокат Оніщук Є.О. наполягав, що кошти, перераховані відповідачем ОСОБА_3 є орендною платою за 2020-2022 роки за договором оренди землі, укладеним з ОСОБА_2 , оскільки між ТОВ «АГРО-ОРМС» та ОСОБА_3 немає будь-яких договірних відносин та останньому на праві власності не належить будь-яка земельна ділянка. Зазначав, що згідно пояснень фахівця із земельних відносин ОСОБА_4 саме позивачка у грудні 2019 року та в 2020 році зверталась про виплату орендної плати року, які належали її матері ОСОБА_2 . Стверджував, що позивачкою не доведено, що вона в письмовій формі зверталась до відповідача про виплату орендної плати.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Мініх І.М. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Оніщук Є.О. проти позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренду землі.

Положеннями ч.4 ст.124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 Земельного кодексу України).

Права та обов`язки орендодавця та орендаря встановлені статтями 24 та 25 Закону України «Про оренду землі».

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Пунктом «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковий до виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом установлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 24 грудня 2020 року, належить земельна ділянкаплощею 2,2829 га з кадастровим номером :05:025:0044, розташована на території Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Згідно договору оренди землі від 28 січня 2021 року, зареєстрованого 02 лютого 2021 року, ОСОБА_1 передала зазначену земельну ділянку в оренду ТОВ «АГРО-ОРМС» строком на 7 років.

Відповідно до вказаного договору орендна плата вноситься орендарем в розмірі 11 428,57 грн за кожен рік користування земельною ділянкою, із якою вираховуються податки та збори, передбачені законодавством (п.4.1). Орендна плата в грошовій формі може виплачуватись за вибором Орендаря: через касу орендаря готівкою; шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок, який відкритий на ім`я Орендодавця або його законного представника; за реквізитами, зазначеними у відповідній заяві Орендодавця; поштовим переказом, в інший спосіб, який погоджений сторонами та не заборонений законом (п.4.2). Орендар вносить орендну плату один раз на рік до 31 грудня поточного року (п.4.6). Орендар має особисто звертатись до Орендодавця за одержанням орендної плати до 31 грудня року, в якому здійсняється виплата орендної плати. Своєчасна сплата орендної відноситься до обов`язків орендаря. (п.4.9). Дія Договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором(п.12.5).

Зазначені обставини підтверджуються витягами інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності від 24 грудня 2020 року, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 05 лютого 2021 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 грудня 2020 року.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Мініх І.М. стверджувала, що орендна плата за 2021-2022 роки ОСОБА_1 відповідачем не виплачувалась.

Такі її пояснення представником відповідача не спростовані та підтверджуються відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 12 липня 2022 року, а також листом ТОВ «Агро-ОРМС» від 22 вересня 2022 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у виплаті їй орендної плати з тих підстав, що орендарем виконано такий обов`язок шляхом оплати орендної плати наперед ОСОБА_2 за 2020-2022 роки за нелажні останній дві земельні ділянки.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто, систематична (два і більше разів) несплата орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами правочину є підставою для розірвання такого договору.

Суд уважає, що доводи представника відповідача адвоката Оніщука О.Є. про те, що позивачка успадкувала спірну земельну ділянку від ОСОБА_2 , якій була сплачена орендна плата наперед за 2020-2022 роки, а відтак, орендар діяв добросовісно, відмовивши ОСОБА_1 у виплаті їй орендної плати за 2021-2022 роки за договором оренди земельної ділянки, укладеним з нею 21 січня 2021 року, на увагу не заслуговують з наступних підстав.

Відповідно до статей 608, 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, окрім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця (ст.ст. 1218, 1219 ЦК України).

В силу ч.1 ст.148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

За положеннями ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи- орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Право власності на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендодавця, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб відповідно до закону.

Таким чином, смерть фізичної особи-орендодавця не є підставою для припинення договору, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права та обов`язки за договором оренди, у тому числі право на отримання орендної плати, якщо інше прямо не передбачено у самому договорі.

Разом з тим, судом установлено, що ОСОБА_2 на праві власності належали земельні ділянки з кадастровими номерами №:05:003:0001 та № :05:025:0044.

15 січня 2010 року ОСОБА_2 передала належну їй земельну ділянку №:05:025:0044 в користування ТОВ «Сокіл», правонаступником якого є ТОВ «АГРО-ОРМС» на підставі договору оренди землі, зареєстрованого 18 лютого 2010 року та на підставі додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, укладеної 01 вересня 2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «АГРО-ОРМС» 25 вересня 2014 року зареєстровано речове право оренди строком до 18 лютого 2025 року.

28 січня 2021 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем як спадкоємцем земельної ділянки, яка належала ОСОБА_2 укладено додаткову угоду про розірвання договору оренди від 15 січня 2010 року, після чого укладено спірний договір оренди земельної ділянки з позивачкою та зареєстроване речове право оренди землі №40424417.

Ні додаткова угода про розірвання договору оренди від 15 січня 2010 року, ні договір оренди від 21 січня 2021 року не містять положень, які б урегульовували відносини щодо сплати орендної плати наперед попередньому власнику земельної ділянки. Більш того, сторони підтвердили відсутність будь-яких претензій одна до одної. (п.2 додаткової угоди від 28 січня 20221 року).

Отже, між сторонами виникли нові, не пов`язані з попередніми, правовідносини у відповідності до умов вище вказаного договору, в тому числі щодо строків договору, розміру та порядку сплати орендної плати тощо. Чинним законодавством не передбачено, якщо це не обумовлено в самому договорі, що вчинення будь яких дій за попереднім договором, чи виконання будь-яких зобов`язань за попереднім договором, за яким припинено зобов`язання шляхом розірвання, підтверджує виконання зобов`язання за іншим договором.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом

Надаючи оцінку доказам, наданим представником відповідача на підтвердження належного виконання орендарем свого обов`язку зі сплати орендної плати, суд, окрім наведеного вище, зважає на таке.

Згідно п.4.1 договору оренди землі від 15 січня 2010 року орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі готівкою через касу орендаря з письмовим підтвердженням орендодавцем факту одержання готівки в день її одержання. Орендна плата вноситься один раз на рік у строк не пізніше 30 жовтня кожного року оренди.

Згідно наданих представником відповідача копій платіжних доручень АБ «Південний» №5474 від 03 січня 2020 року та №5981 від 06 квітня 2020 року ТОВ «АГРО-ОРМС» перерахував ОСОБА_3 відповідно 15 266,64 грн. та 30 533, 28 грн. за призначенням платежу «оренда за пай» за 2020 та 2021-2022 роки.

Заява ОСОБА_2 від 09 грудня 2019 року про видачу їй орендної плати не містить вказівки про перерахування коштів третій особі, яка не є стороною договору.

Представником відповідача не надано інших доказів, зокрема, письмового підтвердження орендодавцем факту одержання орендної плати за 2021-2022 року, чи письмового розпорядження про перерахунок таких коштів ОСОБА_3 , як то передбачено договором.

Таким чином, виплата орендної плати наперед за попереднім договором оренди від 15 січня 2010 року, який розірвано, не може уважатись належним виконанням зобов`язання орендаря по виплаті орендної плати перед орендодавцем за новим договором, укладеним 28 січня 2021 року, а тому суд уважає, що представником позивача доведено в повному обсязі, що орендарем не виконано свій обов`язок по сплаті орендної плати за 2021-2022 роки, що відповідно до умов договору та Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання такого договору та стягнення заборгованості за орендної плати.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Представником позивача - адвокатом Мініх І.М. відповідно до вимог ч.3 ст.137 ЦПК України на підтвердження обсягу виконаних робіт (наданих послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги надано договір про надання правової допомоги від 10 січня 2023 року, у якому визначено фіксований гонорар адвоката в сумі 10000 грн., акт виконаних робіт від 06 березня 2023 року, а також квитанцію від 10 січня 2023 року про сплату позивачкою на її користь 10000 грн.

Представник відповідача ОСОБА_5 не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у зв`язку з недотриманням вимог щодо їх співмірності із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, як то передбачено ч. 5 ст.137 ЦПК України.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути 10000 грн. понесених витрат на правничу допомогу адвоката.

Крім того, при подачі позову позивачкою сплачено 1073 грн. 60 коп. судового збору, який також підлягаю стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ОРМС» задовольнити.

Розірвати договір оренди землі, укладений 28 січня 2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ОРМС» про оренду земельної ділянки площею 2,2829 га з кадастровим номером :05:025:0044, розташовану на території Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, зареєстрований 03 лютого 2021 року Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області (номер запису про інше речове право 40424417).

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ОРМС» на користь ОСОБА_1 , 22 857 грн. 14 коп. заборгованості з виплати орендної плати за 2021-2022 роки за вирахуванням податку з доходів орендодавця та військового збору.

Стягнути із Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ОРМС» на користь ОСОБА_1 1073 грн. 60 коп. судового збору та 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ОРМС», місце знаходження: вул. Ізяславська, 70 м. Старокостянтинів Хмельницької області, 31100, .

Повне рішення складено 13 березня 2023 року.

Суддя: