КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/6233/2023 Доповідач у 2 інстанції Голуб С.А.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

13 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2021 року про повернення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про витребування майна із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

Безпосередньо на адресу Київського апеляційного суду 10 лютого 2023 року надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2021 року про повернення позову ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Для забезпечення апеляційного розгляду, перевірки обставин справи, дотримання скаржником строків на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, перевірки правових підстав для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, Київським апеляційним судом 13 лютого 2023 року було надіслано запит на електронну адресу Шевченківського районного суду м. Києва про витребування цивільної справи №761/11567/20.

У відповідь на запит, 06 березня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла витребувана цивільна справа. Матеріали вказаної цивільної справи були передані судді-доповідачу 07 березня 2023 року.

Таким чином відсутність матеріалів справи унеможливило вирішення апеляційним судом питання про відкриття апеляційного провадження в межах п`ятиденного строку з дня надходження апеляційної скарги, що визначений ст. 359 ЦПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2021 року було повернуто позовну заяву.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Скаржник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копія оскаржуваної ухвали позивачем не отримана, про її існування позивачу стало відомо лише 07 лютого 2023 року під час моніторингу наявного судового рішення у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Отже, вказаною нормою процесуального права чітко передбачено, що питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження досліджується у всіх наведених випадках, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з вказаним позовом у квітні 2020 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без руху, а 28 квітня 2021 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

У зв'язку лише з частковим виконанням вимог ухвали від 15 лютого 2021 року, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2021 року було повернуто позов ОСОБА_1 .

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Проте позивач не цікавилась належним чином про розгляд справи, а виконавши вимоги ухвали про залишення без руху ще у квітні вперше звернулась із заявою до суду першої інстанції, щодо стану розгляду справи лише у вересні 2022 року.

За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувана ухвала надіслана судом: 21 грудня 2021 року, зареєстрована: 22 грудня 2021 року, оприлюднена: 23 грудня 2021 року, та з цього часу знаходилася у відкритому доступі.

Разом з тим, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подала лише 07 лютого 2023 року, тобто після спливу більше ніж одного року (1 рік 3 місяці) з дня постановлення оскаржуваної ухвали.

Відтак, суд доходить висновку, що оскільки позивач ініціювала судовий розгляд ще в квітні 2020 року, проте, не цікавилась розглядом справи та не скористалась своїми процесуальними правами на подання апеляційної скарги у строк, визначений чинним законодавством, хоча мала об`єктивну можливість це зробити.

Отже суд апеляційної інстанції доходить висновку, що виключні випадки, передбачені ч. 2 ст. 358 ЦПК України, для відкриття апеляційного провадження у разі спливу одного року відсутні.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та №35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Таким чином, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись ст.ст. 354, ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2021 року про повернення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про витребування майна із чужого незаконного володіння,

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя-доповідач

Судді: