САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2058/22
Провадження №2-о/726/4/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Попович Ю.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Садгірського районного суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Чернівецька міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу де вказує, що згідно актового запису № 34 від 18.01. 2006 року, шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано. Разом із тим, після розірвання шлюбу заявник залишилася проживати разом з ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. В період сумісного проживання питання про реєстрацію шлюбу між ними не виникало, але вони вели спільне господарство, виховували спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оплачували комунальні послуги, оздоблювали квартиру в якій проживали, купували меблі та інші предмети домашнього побуту.

З початком військової агресії росії проти України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було призвано до лав Збройних Сил України на військову службу до Військової частини НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 заявника було повідомлено, що ОСОБА_2 загинув у ході ведення оборонного бою у районі населеного пункту Білогорівка Бахмутського району Донецької області.

Встановлення факту спільного проживання необхідно заявниці для отримання виплат у зв`язку із смертю її чоловіка, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Враховуючи викладене, просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , (який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у період із 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 була опитана як свідок та пояснила, що після розірвання шлюбу залишились проживати разом та з часом поновили свої шлюбні стосунки. Вели спільне господарство, виховували сина, були пов`язані побутом. Проживали разом до того часу, поки ОСОБА_2 не було мобілізовано на військову службу. Окрім того, зазначає, що вона не працювала та фактично перебувала на утриманні ОСОБА_2 , який забезпечував їх із сином матеріально.

Представник Чернівецької міської ради, М Осовська в судовому засіданні не заперечував про задоволення заяви ОСОБА_1 і вважала за можливе встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Свідок ОСОБА_4 , яка є сусідкою заявниці, в судовому засіданні вказала, що проживає по сусідству із ОСОБА_1 з 2008 року, її чоловіка ОСОБА_2 знає особисто. Вони товаришували, разом ходили по гриби та відпочивали. Зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 увесь час проживали разом як сімя, спільно дбали про майно, останній, перед війною, зробив ремонт у будинку. Проте , що вони розлучилися у 2006 році їй не відомо.

Свідок ОСОБА_5 , сусідка заявниці, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 увесь час проживали разом як сімя. Вказує, що їй не було відомо про те, що між її сусідами було розірвано шлюб. Останні проживали разом, виховували сина, допомагали один одному.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , 18.01.2006 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

Встановлено, що ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем, ІНФОРМАЦІЯ_4 загинув у ході ведення оборонного бою у районі населеного пункту Білогорівка Бахмутського району Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 та сповіщенням ТЦК № 68.

Разом із тим, згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади Чернівецької міської ради № 449942 від 19.12.2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований з 17.08.2005 року та постійно проживав до своєї смерті разом із ОСОБА_1 та сином ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст. 319 ЦПК у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Встановлено, що метою встановлення факту проживання однією сімєю разом зі спадкодавцем, є можливість реалізації заявником своїх спадкових прав, в тому числі і отримання виплат у зв`язку із смертю чоловіка.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи досліджені у справі докази, зокрема письмові та пояснення свідків, суд вважає встановленим той факт, що після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і до моменту смерті останнього, дані особи проживали разом, вели спільне господарство, спільно виховували дитину, дбали один про одного, несли спільні витрати по утриманню майна, спільними зусиллями здійснювали володіння та користування майном, виконували поточні ремонтні роботи, мали спільний сімейний бюджет, вважали один одного членом подружжя, незважаючи на розірвання шлюбу між ними. За таких умов, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сімєю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу.

Керуючись ст.ст.293,294,315,319,259,263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_4 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період із 2006 року і по день смерті останнього.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук