Провадження № 2-о/761/245/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.

за участі секретаря: Корнійчук Є.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

В липні 2022 р. заявник ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною заявою, заінтересована особа: ОСОБА_3 , в якій просив суд видати обмежувальний припис відносно заінтересованої особи, шляхом заборони перебування в місці спільного проживання (перебування), обмеження спілкування, заборони наближатись на 30 метрів до місця проживання (перебування), навчання, інших місць частого відвідування, заборони вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, з постраждалою дитиною - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.07.2022 року справу передано до Солом`янського районного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.08.2022 року відкрито провадження в цивільній справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.12.2022 року справу передано до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2023 р. призначено справу до розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.03.2023 р. занесеною до протоколу судового засідання залучено до участі у справі заінтересовану особу ОСОБА_4 .

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не допускають ОСОБА_1 до спілкування з його донькою - ОСОБА_2 , протягом 5 місяців, утримують за тимчасовою адресою винаймаючи житло, не дозволяють бачитись з донькою, та говорити по телефону. ОСОБА_1 доводилось викликати поліцію, щоб побачити в яких умовах утримують дитину, однак, також, у присутності поліції він не зміг побачитися з донькою. ОСОБА_3 є абсолютно сторонньою людиною для ОСОБА_1 та його доньки, та постійно втручається в їх сімейне життя. Таким чином, вважає, що ОСОБА_3 є кривдником по відношенню до його доньки - ОСОБА_2 (постраждала дитина), яка є особою, що зазнає домашнього насильства.

Від заінтересованої особи-1 до суду надійшли письмові заперечення на заяву, в якій просила відмовити в задоволенні зави посилаючись на те, що фактично це спір між колишнім подружжям щодо участі батька у вихованні та утриманні малолітніх дітей, визначення місця проживання дітей. Заявник не надав доказів на підтвердження вчинення домашнього насильства, а також ризиків настання насильства в майбутньому.

07.03.2023 р. в судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у заяві.

07.03.2023 р. в судовому засіданні, заінтересована особа-1 та його представник заперечували щодо заяви та просили відмовити в її задоволенні.

07.03.2023 р. в судовому засіданні, заінтересована особа-2, також заперечувала щодо заяви та просила відмовити в її задоволенні.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви, вважає, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Звертаючись до суду із вказаною заявою, заявник зазначає, що заінтересованою особою-1 чиняться йому перешкоди у спілкуванні з його неповнолітньою донькою - ОСОБА_2 .

На підтвердження вказаних обставин, останнім надано: копії заяв до Національної поліції стосовно неправомірних дій ОСОБА_3 ; копії відповіді з Національної поліції на заяву ОСОБА_1 .

Згідно з п.п. 3, 4, 14 та 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі по тексту - Закон) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

За п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, ОСОБА_1 посилався на те, що ОСОБА_3 , який станом на подання даної заяви, є чоловіком ОСОБА_4 , вчиняє щодо малолітньої дитини - ОСОБА_2 домашнє насильство, з приводу чого, він неодноразово звертався до правоохоронних органів.

Водночас будь-яких даних про притягнення ОСОБА_3 за вказаною заявою до будь-якого виду юридичної відповідальності, матеріали справи не містять.

Сам факт неодноразового звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів з підстав вчинення щодо малолітньої дитини - ОСОБА_2 домашнього насильства свідчить про наявність тривалого конфлікту між заявником та заінтересованою особою, але не підтверджує факт того, що ОСОБА_3 вчинив щодо малолітньої дитини - ОСОБА_2 домашнє насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020р., справа №753/8626/19; від 12 жовтня 2020р., справа № 369/12105/19.

Оскільки заявник не надав беззаперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства у розумінні Закону, а судом не встановлено випадків домашнього насильства відносно малолітньої дитини - ОСОБА_2 , а також ризиків настання насильства у майбутньому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 223, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 350-6 ЦПК України; Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: