Справа № 127/7479/23
Провадження 2/127/898/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ПрАТ «Вінницяпобутхім» про стягнення заборгованості із заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Вінницяпобутхім» про стягнення заборгованості із заробітної плати, у якій просить суд стягнути з ПрАТ «Вінницяпобутхім» на його користь нараховану, але не виплачену йому заробітну плату за період з 01.10.2022 року по 01.02.2023 року, компенсацію за 2 відпустки, компенсацію втрати частини зарплати у зв`язку з порушення строків її виплати та індексацію внаслідок зростання споживчих цін, сплатити соціальні внески до пенсійного фонду з 01.07.2022 року по 01.02.2023 року, а також виплатити 50000 грн. моральної шкоди.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Проте вказана позовна заява подана із порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Зміст позовних вимог ОСОБА_1 не конкретизовані, не зрозумілі, не чіткі.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України). Разом з тим, позивачем не конкретизовано підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) а також не зазначені докази, що підтверджують вказані обставини (ч. 5 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З наведених норм вбачається, що звертаючись із позовною заявою до суду, позивач визначає в останній зокрема і спосіб захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, зверненню до суду із позовною заявою передує наявність обставин щодо порушення права позивача.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Окрім цього, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відсутні підстави звільнення позивача від сплати судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди, оскільки Законом не передбачено пільг щодо сплати судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди у даній категорії справ.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.), і не більше 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (13420,00 грн.).

Тому позивачу необхідно сплатити судовий збір за одну вимогу майнового характеру (стягнення моральної шкоди), в залежності від визначеної позивачем ціни позову, надавши суду оригінал підтверджуючого документу.

Слід звернути увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

Відповідно до частини 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ «Вінницяпобутхім» про стягнення заборгованості із заробітної плати залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя