Справа №705/1364/23
2-н/705/82/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

20.03.2023 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко Олена Іванівна, розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. У прохальній частині заяви ОСОБА_1 просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи з 15 березня 2023 року і до повноліття дитини.

Суд, розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити, оскільки подана заява не відповідає вимогам ст. 165 ЦПК України.

Наказне провадження є безспірною формою стягнення судом з боржника на користь стягувача на підставі доданих до заяви про видачу судового наказу документів.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Таким чином, заявницею заявлено вимогу, яка не передбачена ч. 1 ст. 161 ЦПК України, оскільки в прохальній частині заяви про видачу судового наказу відсутні посилання на верхню межу розміру аліментів, як це зазначено в п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а суд позбавлений можливості самостійно визначити цю межу в рамках наказного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Крім того, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

У заяві не зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника за його наявності або номер і серія паспорта боржника.

Заявником у заяві вказано, що відомості про РНОКПП відсутні. Проте заявником не враховано, що заява про видачу судового наказу обов`язково повинна містити реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника або ж, якщо такий номер особі не присвоювався, номер і серію паспорта боржника, на відміну від позовної заяви, яка допускає не зазначення таких відомостей, якщо вони невідомі позивачу. Вказане обумовлене процедурою видачі судового наказу, який видається без повідомлення сторін одразу після надходження відомостей про зареєстроване місце проживання боржника. За таких обставин суддя позбавлений можливості з`ясувати РНОКПП боржника, без зазначення якого судовий наказ не буде прийнятий до виконання органами ДВС.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Зважаючи, що ОСОБА_1 у заяві про видачу судового наказу зазначено вимогу, яка не передбачена ч. 1 ст. 161 ЦПК України, оскільки в прохальній частині заяви про видачу судового наказу відсутні посилання на верхню межу розміру аліментів, як це вказано в п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити, роз`яснивши ОСОБА_1 наслідки такої відмови.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 15 днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня отримання ухвали суду.

Суддя О.І.Єщенко