Справа № 278/3192/22
У Х В А Л А

27 березня 2023 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши заяву представника відповідача адвоката Евіна Андрія Костянтиновича про відвід судді по цивільній справі № 278/3192/22 за позовною заявою Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді перебувають цивільні справи №278/3192/22 за позовною заявою Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання договору купівлі-продажу недійсним та № 278/4471/22 за позовною заявою аступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва та повернення коштів.

Під час судового засідання 24.03.2023 року ухвалою суду зазначені вище цивільні справи об`єднано в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номера справи 278/3192/22, провадження № 2/278/652/23.

27.03.2023 року представником відповідача адвокатом Евіним А. К. через систему «Електронний суд» подано заяву про відвід судді. В мотивування заявленого відводу представник відповідача посилається на те, що у відповідача ОСОБА_1 сформувався обґрунтований сумнів у безсторонності судді Дубовік О. М., а також те, що він не погоджується із ухваленими процесуальними рішеннями.

Статтею 40 ЦПК України передбачений порядок розгляду заяв про відвід. Так, з першої по четверту її частини унормовано наступне.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Згідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суддя, ознайомившись із заявою про відвід судді, дійшов до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з положеннями пунктів 1-5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте право на відвід не є абсолютним. В іншому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відповідно до ст. ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення Європейського суду «Веттштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п. 5 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя вважає, що факти, на які посилається позивач як на підставу для відводу, є необґрунтованими. В обґрунтування заяви про відвід позивач посилається, зокрема та не виключно, на незгоду з процесуальним рішенням судді щодо: відмови у задоволенні його клопотання про закриття провадження у справі та об`єднання цивільних справ в одне провадження, незастосування строку позовної давності, що розцінюється ним як упередженість та необ`єктивність судді.

Отже, аналіз заяви про відвід свідчить, що позивач фактично не згоден із процесуальними діями та рішеннями судді Дубовік О.М., ухваленими по справі.

Незгода позивача з процесуальними діями судді чи процесуальними рішеннями у справі в силу вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу судді, оскільки не свідчить про упередженість та необ`єктивність судді щодо обставин справи.

Що ж до застосування строків позовної даності на даному етапі судового розгляду справи, що також стало, на думку адвоката Евіна А. К., підставою для відводу, слід зазначити, що оцінка такій заяві сторони надається судом виключно у нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення по суті при урахуванні всіх обставин справи та думки сторін та інших учасників процесу з даного приводу, а не під час підготовчого судового засідання.

Європейський суд у справі «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII) зазначив, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Суд вважає, що відсутні будь-які підстави та обставини, піддати сумніву об`єктивність та неупередженість суду, якому заявлено відвід.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Розглянувши заяву про відвід, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому заяву про відвід слід передати для вирішення іншому судді, відповідно до порядку встановленого ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 40 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати заяву представника відповідача адвоката Евіна А. К. про відвід судді Дубовік О. М. необґрунтованою.

Заяву позивача представника відповідача адвоката Евіна А. К. про відвід судді Дубовік О. М. передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Дубовік