УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

присяжних Травкіної В.І., Лужна А.Л.,

при секретарі Мордухович К.Г.,

представника заявника адвоката Рябовола В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа орган опіки та піклування виконкому Харківської міської ради (м. Харків м-н Конституції 7) про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,-

Встановив:

ОСОБА_1 21.12.2021 року звернулася до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. У заяві посилається на те, що ОСОБА_2 є її матір*ю і протягом тривалого часу хворіє на психічне захворювання, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. На підтвердження захворювання ОСОБА_2 заявником надано довідку з КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» від 13.12.2021 року про те, що ОСОБА_2 перебуває на стаціонарному лікуванні з 17.11.2021 року по теперішній час.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 11.07.2022 року після усунення недоліків заяви на виконання ухвали про залишення заяви без руху було відкрито провадження по даній заяві та призначено підготовче судове засідання.

Розгляд справи призначався неодноразово на 08.08.2022 року, 27.09.2022 року, 14.11.2022 року, 07.12.2022 року, 24.01.2023 року, 16.02.2023 року, 14.03.2023 року, з викликом всіх учасників судового розгляду, в тому числі і заявника ( ОСОБА_1 ), особи, відносно якої розглядається дане питання ( ОСОБА_2 ), представника органу опіки та піклування.

В жодне призначене судове засідання явку особи, відносно якої розглядається заява ( ОСОБА_2 ) заявником та його представником забезпечено не було, з невідомих причин. Згідно розписки про явку в судові засідання на 16.02.2023 року адвокат Рябовол В.В. зобов*язався повідомити ОСОБА_2 щодо явки в судове засідання. 16.02.2023 року просив перенести судовий розгляд у зв*язку з неможливістю прибуття ОСОБА_2 до суду, без пояснення причин. 14.03.2023 року представник заявника також пояснював, що ОСОБА_2 не може прибути до суду, об*активних причин її неприбуття не надав.

За клопотанням представника заявника адвоката Рябовол В.В. ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2022 року було витребувано медичну документацію стосовно захворювання ОСОБА_2 . На виконання даної ухвали до суду надано лист від 14.12.2022 року про те, що ОСОБА_2 спостерігається в КНП «МПНД №3» з 2000 року, вказаний діагноз.

Також, до суду представником заявника подано до суду клопотання про призначення по справі судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_2 з посиланням на те, що ОСОБА_2 має стійкий, хронічний характер психічного захворювання.

В судовому засіданні 14.03.2023 року представник заявника дане клопотання про призначення судової психічної експертизи відносно ОСОБА_2 підтримав, просив призначити експертизу, однак пояснив, що забезпечити участь ОСОБА_2 в судовому засіданні не може, пояснюючі різні неповажні причини.

Дослідивши всі надані до суду відомості, які наявні в матеріалах справи, клопотання представника заявника, суд за участі присяжних, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров*я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Згідно ст. 299 ЦПК України справи про визнання фізичної особи недієздатної суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров*я. Для визначення фактичної можливості такої особи з*явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 27 березня 2008 року у справі «Штукатуров проти Росії» (заява № 44009/05) зазначив, що, вирішуючи справу про визнання особи недієздатною виключно на підставі письмових доказів, не побачивши і не почувши особу, суд порушив її право на справедливий судовий розгляд, передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Про необхідність надання доступу до суду навіть особам, які вже визнані недієздатними, відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції наголошується у рішенні ЄСПЛ від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (заява № 49069/11).

Конституційний Суд України у Рішенні від 1 червня 2016 року у справі № 2-рп/2016 зазначив, що недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод; хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, у тому числі право на свободу та особисту недоторканність, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про психіатричну допомогу» особи, яким надається психіатрична допомога, мають право на особисту участь у судових засіданнях, висловлення своєї думки щодо висновків лікарів-психіатрів у судовому засіданні при вирішенні питань, пов`язаних із наданням їм психіатричної допомоги та обмеженням у зв`язку з цим їх прав.

Таким чином, особа, щодо якої розглядається справа окремого провадження про визнання її недієздатною, має право на участь у слуханні справи та на справедливий розгляд своєї справи. Зокрема, така особа повинна бути повідомлена про розгляд справи, їй має бути роз`яснено її права, вона повинна мати можливість за бажання скористатися безоплатною правовою допомогою і брати участь у судових засіданнях. Навіть у разі наявності реальних, доведених застережень щодо небезпеки безпосередньої участі цієї особи у розгляді справи для інших осіб або для неї самої суд повинен, принаймні, мати візуальний контакт із такою особою, а краще опитати її (за необхідності дистанційно, у режимі відеоконференції). Якщо на момент розгляду справи особа позбавлена волі як психічно хвора, суд має перевірити законність підстав позбавлення волі такої особи, щоб гарантувати права людини на свободу та справедливий суд.

Під час судового розгляду, заявниця у своїй заяві, яку подала до суду та представник заявника заявляли, що ОСОБА_2 , відносно якої розглядається питання про визнання її недієздатної та призначення їй психіатричної експертизи, проживає разом з заявником ОСОБА_1 .

Однак, суд зазначає, що в жодне судове засідання, яке призначалось неодноразово та суд наполягав на обов*язковій явці ОСОБА_2 до суду, заявником або її представником явку ОСОБА_2 забезпечено не було, без пояснення об*активних причин. Не було надано і заявником або її представником будь-яких довідок про неможливість участі ОСОБА_2 в судовому засіданні за станом її здоров*я, або перебування ОСОБА_2 в умовах лікарні за можливості призначення відеоконференції судом за участі ОСОБА_2 ..

В судовому засіданні представник заявника адвокат Рябовол В.В. наполягав на призначенні психіатричної експертизи відносно ОСОБА_2 за її відсутності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Згідно з ч.1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12.06.2009 року, для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

В обґрунтування клопотання про призначення психіатричної експертизи заявником зазначається про наявність психічної хвороби ОСОБА_2 , і надана єдина довідка з КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» від 13.12.2021 року про те, що ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні з 17.11.2021 року по теперішній час. Також, за ухвалою суду надано лист від 14.12.2022 року про те, що ОСОБА_2 спостерігається в КНП «МПНД №3» з 2000 року, вказаний діагноз.

Дослідивши представлені заявником дані на підтвердження необхідності призначення психіатричної експертизи (довідки від 13.12.2021 року та від 14.12.2022 року) та за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_2 , явка якої є обов*язковою щодо з*ясування її думку для необхідності призначення експертизи та стану її здоров*я, суд приходить до висновку, що достатніх та переконливих даних на підтвердження стійкого психічного захворювання ОСОБА_2 заявником не надано та призначення психіатричної експертизи за відсутності згоди такої особи для її проведення, виключно на підставі письмових доказів, не побачивши і не почувши таку особу, буде порушенням прав ОСОБА_2 на справедливий судовий розгляд, передбачений ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях.

Крім того, суд зазначає, що лише наявність психічної хвороби у людини, тим паче протягом тривалого часу і інколи перебування на лікування з приводу цієї хвороби, не може свідчити про стійкий характер психічного захворювання та необхідності направлення особи для проведення психіатричної експертизи, без її згоди, за бажанням родичів.

Враховуючи вищезазначені обставини та відсутність достатніх даних про психічний розлад здоров*я ОСОБА_2 , відсутність даної особи в судовому засіданні, в якому неможливо з*ясувати її думку щодо призначення експертизи, враховуючи розумність строків розгляду справи, суд за участі присяжних не вбачає підстав для призначення психіатричної експертизи відносно ОСОБА_2 та відмовляє у її призначення станом на теперішній час.

При цьому, суд зазначає, що в подальшому, у випадку виконання всіх вимог ЦПК України щодо обов*язкової участі особи, відносно якої розглядається питання про визнання її недієздатною та надання достатніх даних про її психічну хворобу, питання про призначення психіатричної експертизи може бути вирішено судом, за наявності подання таких клопотань.

Керуючись ст.ст. 103-107, 293, 294, 298, 299, ЦПК України, суд,

Постановив:

В задоволенні клопотання заявника про призначення судової психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя :

Присяжні -