Справа № 944/5620/20
Провадження №2-п/944/8/23
УХВАЛА

09.05.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

з участю секретаря судових засідань Климейко Л.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Яворівського районного суду Львівської області від 13 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Львівська районна державна адміністрація Львівської області, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

30 березня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 13 вересня 2021 року у справі № 944/5620/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

На обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення зазначає, що 27 березня 2023 року йому стало відомо про те, що Яворівським районним судом Львівської області винесено рішення про позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 . Про розгляд справи він повідомлений не був, оскільки фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а за адресою: АДРЕСА_2 , проживають його батьки та про отримання повідомлень про виклик до суду вони його не повідомляли. Також вказує, що з рішенням суду про позбавлення батьківських прав не погоджується. Зазначає, що приймає участь в утриманні сина, оскільки сплачує аліменти на його утримання, бажає спілкуватися з сином та виховувати його.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2023 року ОСОБА_3 поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та призначено судове засідання.

28 квітня 2023 року ОСОБА_1 подала письмову заяву про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування якої зазначила, що твердження відповідача ОСОБА_3 про те, що йому стало відомо про рішення суду 27 березня 2023 року не відповідають дійсності, оскільки останній за результатами розгляду справи № 944/5620/20 сплатив судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням № 6279 від 04 жовтня 2022 року. Також вказує, що ОСОБА_3 не відвідує сина, не цікавиться його життям.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Галько Р.В. просив задовольнити заяву з підстав наведених у ній.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заперечила щодо перегляду заочного рішення, з підстав наведених у письмових запереченнях. Додатково зазначила, що син не знає, як виглядає його батько, оскільки ОСОБА_3 не бачив дитину більше 10 років.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, докази, якими обґрунтовується заява про перегляд заочного рішення, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

В провадженні судді Яворівського районного суду Львівської області Карпин І.М. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Заочним рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 13 вересня 2021 року було задоволено позов ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , як на підставу для скасування заочного рішення суду посилається на те, що він не був обізнаний про розгляд Яворівським районним судом Львівської області цивільної справи про позбавлення його батьківських прав та не був повідомлений про дати судових засідань, оскільки за місцем реєстрації не проживає.

Однак, суд не може погодитися із такими твердженням відповідача, оскільки матеріали справи містять повідомлення про вручення 04 червня 2021 року рекомендованого поштового відправлення ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить відмітка на такому «вручено», «особисто» та підпис ОСОБА_3 .

Таким чином ОСОБА_3 був обізнаний про розгляд справи про позбавлення його батьківських прав Яворівським районним судом Львівської області.

Також суд зазначає, що відповідно до відомостей, наданих на запит суду, Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМСУ у Львівській області, встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтею 131 Цивільного процесуального кодексу України передбачено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Так, ОСОБА_3 будучи обізнаним про розгляд справи, всупереч вимогам ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України не повідомив про нове місце проживання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Однак з часу отримання рекомендованого поштового відправлення - 04 червня 2021 року, і до винесення рішення Яворівським районним судом Львівської області - 13 вересня 2021 року, ОСОБА_3 не прибув в жодне судове засідання та не подав суду жодних додаткових пояснень і доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову, а також будь-яких клопотань, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне встановлення всіх обставин справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 8 Цивільного процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) чи будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Інформація щодо розгляду справи була завчасно розміщена в загальному доступі на офіційному порталі Судової влади України і відповідач мала можливість отримати таку інформацію. В ухвалі про відкриття провадження у справі суд також зазначив, що учасники справи мають можуть отримувати інформацію щодо обставин за відповідною веб-адресою.

Також відповідач мав право та можливість отримати інформацію про дату, час та місце судового засідання в телефонному режимі у працівників апарату суду.

В цьому контексті суд також враховує, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, Європейського суду з прав людини чітко роз`яснив і наголосив, що самі сторони повинні цікавитися станом справи, учасником якої вони є.

Однак ОСОБА_3 , маючи право та реальну можливість отримати оперативно та в передбаченому законодавством порядку інформацію щодо місця, дати і часу судового засідання, з незрозумілих причин не скористався таким правом, та не подав формальне клопотання про повідомлення її про судове засідання.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 285 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

З наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що відповідач та його представник не надали суду належних та допустимих доказів того, що існували особливі та непереборні обставини, які об`єктивно завадили заявнику цікавитися розглядом справи, де він є стороною, отримувати судові документи за місцем реєстрації, з`являтися в судові засідання.

Щодо тверджень відповідача про те, що він не погоджується із прийнятим рішенням про позбавлення батьківських прав суд зазначає наступне.

Відповідач ОСОБА_3 посилається на те, що він сплачує аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина на утримання сина ОСОБА_4 , що свідчить про належне виконання ним батьківських обов`язків відносно дитини.

Однак суд зазначає, що при ухваленні заочного рішення 13 вересня 2021 року судом були вивчені та досліджені всі надані письмові докази по справі, зокрема, довідки Дошкільного навчального закладу №70 від 18 січня 2016 року та 18 січня 2017 року, з яких вбачається, що під час проведення практичним психологом ОСОБА_5 колективних занять та ігрової діяльності, та проведення моніторингу з приводу родинних відносин, вбачається, що ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_3 не спілкується і не відчуває потреби в його присутності, за час перебування дитини в ДНЗ №70 батько ОСОБА_3 не появлявся і дитиною не цікавився, характеристику учня 2-Б класу Сокільницької ЗЗСО І-ІІІ ст. ім. І.Я.Франка ОСОБА_4 з якої вбачається, що за час навчання ОСОБА_6 у школі батько жодного разу не приходив у школу, не цікавився успіхами сина, батьківські збори не відвідував, участі в навчально-виховних заходах не брав, висновком Пустомитівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки він повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків, не проявляє батьківської любові та зацікавленості щодо дитини. Крім того свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в суді ствердили, що батько ОСОБА_3 не цікавиться життям дитини ОСОБА_4 , не відвідує його, не бере будь-якої участі у вихованні сина.

Таким чином, ОСОБА_3 та його представник адвокат Галько Р.В. не надали суду жодного доказу, що має значення для справи, та може привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

За приписами ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Положеннями ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення необхідно встановити як поважність причини неявки в судове засідання та неподання відзиву відповідачем, так і істотне значення доказів, на які посилається відповідач, для правильного вирішення справи.

Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному, ним суду не надано, з моменту ухвалення заочного рішення сплинув значний проміжок часу.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що підстави для скасування заочного рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду залишити без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до частини 4 статті 287 Цивільного процесуального кодексу України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повне судове рішення складено 10 травня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з дня складення повного судового рішення та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Б. Поворозник