Номер провадження: 22-ц/813/4721/23
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

08.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя доповідач), Базіль Л.В., Склярська І.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 13 грудня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Перша Одеська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання спільною сумісною власністю нерухомого майна та визнання заповіту недійсним, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, - Перша Одеська нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 13 грудня 2022 рокуу задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Перша Одеська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання спільною сумісною власністю нерухомого майна та визнання заповіту недійсним відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Перша Одеська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції в Одеській області про права власності в порядку спадкування задоволено.

Визнано право власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Визнано право власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на (одну другу) частину легкового автомобілю RENAULT 21, 1991 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , шасі (рама) № НОМЕР_3 в порядку спадкування за заповітом.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 12 січня 2023 року звернулась до суду з апеляційною скаргою,яка ухвалою суду від 29 березня 2023 року була залишена без руху на підставі ч. 2 ст. 357 та ст. 185 ЦПК України та надано строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме: доплати судового збору у розмірі 4922,31 грн (з відповідним розрахунком) на зазначеній в ухвалі рахунок та надання Одеському апеляційному суду документу, що підтверджує сплату судового збору.

Скаржнику було роз`яснено наслідки не усунення недоліків апеляційної скарги у вигляді повернення скарги відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Копію вказаної ухвали направлялась скаржнику двічі 03.04.2023 та 20.04.2023 /повторно/ на адресу, вказану у апеляційній скарзі.

Поштові відправлення повернулися на адресу суду без вручення адресату із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

До Одеського апеляційного суду не надходила заява скаржника про зміну місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження, так само до суду апеляційної інстанції не надходила заява скаржника про подовження строків усунення недоліків апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Окрім цього, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи наведене, що ОСОБА_1 тривалий час як ініціатор судового провадження в суді апеляційної інстанції не цікавилась станом розгляду її апеляційної скарги, хоча мала таку можливість та процесуальний обов`язок, є підстави вважати, що судом було вжито всіх залежних від нього заходів для прискорення процедури розгляду апеляційної скарги.

До теперішнього часу скаржником не усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду від 29 березня 2023 року, як того вимагалося від нього.

При перевірці у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про судовий збір» зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що відсутні дані про сплату ОСОБА_1 судового збору по даній справі.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи зазначені обставини, оскільки ОСОБА_1 у встановлений в ухвалі суду від 29 березня 2023 року строк недоліки апеляційної скарги не усунула, тому апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути скаржнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає ОСОБА_1 повторно звернутися до апеляційного суду із апеляційною скаргою після усунення обставин, які стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 рішення Приморського районного суду міста Одеси від 13 грудня 2022 року повернути скаржнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до апеляційного суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.В. Назарова

Л.В. Базіль

І.В. Склярська