Дата документу 27.02.2023
Справа № 334/4456/21
Провадження № 2/334/135/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Козлової Н.Ю., при секретарі Франчук Н.С., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Славутич НБ» про відшкодування матеріальної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Славутич НБ» про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4559,63 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги зазначила, що 20 квітня 2021 року вона зайшла у під`їзд 7 будинку АДРЕСА_1 , почула стогін на цокольному поверсі. Знаючи, що на зазначеному цокольному поверсі проживає сім`я, яка є неблагополучною, позивачка почала хвилюватися, що особі, яка стогне, погано і вона, як добра і чуйна людина, мусить надати допомогу. ОСОБА_1 почала спускатися на цокольний поверх у темряві, оскільки там відсутнє освітлення, та спускаючись з останньої сходинки, раптово провалилася у яму. В той час в тому під`їзді проводилися ремонтні роботи по заміні каналізаційної труби. Було викопано яму посеред усього сходового майданчику, яка починалася одразу від останньої сходинки. Але яма не була жодним чином огороджена. Провалившись у глибоку яму (приблизно до одного метра), нога позивачки застрягла під трубою. Від болю і страху позивачка почала кричати. На поміч їй вибіг той самий сусід, який стогнав, і допоміг вибратися із ями. В результаті позивачка отримала серйозні травми і була вимушена звернутися за допомогою до лікаря. Лікарем травмпункту дев`ятої міської клінічної лікарні було діагностовано забій грудної клітини, пошкодження зв`язок правого гомілковоступневого суглобу.

Також, в обгрунтування своїх вимог, надала суду довідку від 20 квітня 2021 року про перше звернення, а також довідку про те, що вона перебувала на лікуванні у травматолога в період з 21 квітня 2021 року по 04 червня 2021 року. Їй було призначено лікарські засоби, а також допоміжні ортопедичні засоби для лікування отриманих пошкоджень. В наслідок отриманих травм та сильного болю у позивача стався гіпертонічний криз. Крім того, оскільки позивачка не могла самостійно рухатися, вона була змушена викликати автомобіль служби таксі доля того, щоб доїхати до лікарні. А також, в результаті отриманих травм, позивач не змогла скористатися абонементом у спортивний зал, який було придбано за чотири дні до зазначеної пригоди.

Під час одуження, вона звернулася до голови правління ОСББ Славутич НБ Волошина Сергія Сергійовича з проханням компенсувати їй понесені витрати, на що отримала відмову. Далі позивач направила письмово заяву до ОСББ з проханням компенсувати витрати, на що отримала письмово відмову. Під час усної бесіди позивача та її представника з головою правління ОСББ було почуто негативні висловлювання з цього приводу.

Враховуючи вищевикладене, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві та наданих суду письмових доказів.

Представник позивача підтримав думку та позицію ОСОБА_1 та доводив, що в результаті недотримання ОСББ Славутич НБ засобів безпеки, правил техніки безпеки, які не обмежили доступ до місць, де виконуються роботи, не встановили необхідні знаки, огорожу, сигнальні стрічки, виникла ситуація, у якій отримано шкоду здоров`ю і майну третьої особи, а саме позивачу, тому позовін вимоги мають бути задоволенні у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти позову. Надав суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач, не визнаючи позовні вимоги ОСОБА_1 вважає, що твердження позивача суперечать дійсності і не підтверджуються жодними доказами. Насамперед зауважено, що мешканці будинку були попереджені про проведення робіт по заміні ділянки каналізаційної мережі в під`їзді № 7. Яма була викопана з правої сторони від сходового майданчику, починалася не одразу від останньої сходинки і була огороджена. Під час проведення ремонтних робіт було забезпечено вільний та безперешкодний прохід до квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться на цокольному поверсі. Відтак, твердження позивача щодо обставин події та опису місця події є невірними, не відповідними дійсності та необґрунтованими.

Крім того, представник відповідача наголосив, що ОСББ «СЛАВУТИЧ НБ» виконало взяті на себе зобов`язання щодо організації та облаштування місця проведення ремонтних робіт засобами безпеки, а саме: місце проведення робіт було огороджене сигнальними стрічками, було встановлено попереджувальні знаки та освітлено. Крім того, мешканцям будинку біло роз`яснено про можливі наслідки знаходження у місці проведення робіт та повідомлено про заборону самовільного огляду місця проведення робіт та знаходження у місці проведення робіт.

В якості доказу вище наведеного, представник відповідача надав суду підтвердження 15 (п`ятнадцяти) мешканців будинку АДРЕСА_1 , підписаного 19 травня 2021 року.

Враховуючи наведене, відповідач заперечує твердження позивача щодо місця та обставин заподіяння шкоди здоров`ю та майну позивача, а звідси просив відмовити у позові.

Під час підготовки справи до судового розгляду було заявлені клопотання щодо виклику свідків у судове засідання. Проте у судове засідання свідки не з`явилися на повторному виклику сторони не наполягали.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з положеннями статей 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Судом встановлено, що 20 квітня 2021 року позивачка ОСОБА_1 отримала забій грудної клітини та пошкодження зв`язок правого гомілкового ступневого суглобу. Перебувала на лікуванні у травматолога 9-ої поліклінікі з 21.04.2021 року по 04.06.2021 року. Обставини тавмування не зазначено.

Позивачка стверджує, що травму вона отримала у під`їзді, де проводилися ремонтні роботи по заміні каналізаційної труби. Але яма не була жодним чином огороджена.

В ході судового засідання встановлено, що між ОСББ «СЛАВУТИЧ НБ» та ФОП ОСОБА_4 дійсно був укладений договір №01120421 від 12 квітня 2021 року, відповідно до якого виконавець зобов`язався надати послуги по заміні ділянки каналізаційної мережі в під`їзді АДРЕСА_3 , в строк і в порядку, визначеними мовами цього договору.

Сторони домовилися, що під поняттям ділянка каналізаційної мережі в під`їзді № 7 розуміється заміна всієї горизонтальної каналізаційної мережі, яка знаходиться під підлогою квартир та приміщень, що розташовані на цокольному (нульовому) поверсі у під`їзді № 7 та під`єднання до існуючих вертикальних каналізаційних стояків.

Пунктом 6.8 Договору передбачено, що сторони дійшли згоди, що під час надання послуг виконання робіт) Виконавцем за цим договором, Замовник бере на себе зобов`язання щодо забезпечення дотримання всіх необхідних засобів безпеки, організовує, облаштовує та убезпечує відсутність доступу до місць, де виконуються роботи, іншим будь-яким особам, крім осіб, які виконують роботи (надають послуги), встановлює необхідні знаки, огорожу, сигнальні стічки. В разі виникнення ситуацій, щодо отримання шкоди життю, здоров`ю та майну третіх осіб, відповідальність покладається на Замовника. Роботи по заміні ділянки каналізаційної мережі в під`їзді № 7 тривали в період з 14 квітня 1021 року по 30 квітня 2021 року.

Законодавством передбачено право об`єднання співвласників багатоквартирного будинку укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою.

Позивач стверджує, що вона «почала спускатися на цокольний поверх у темряві, оскільки там відсутнє освітлення, і, спускаючись з останньої сходинки, раптово гровалилася у яму, яка була викопана посеред усього сходового майданчику, яка починалася одразу від останньої сходинки. Але яма не була жодним чином огороджена, працівники в той час були відсутні на місці виконання робіт та позивач жодним чином не мала змоги дізнатися про небезпеку на її шляху.

Проте, твердження позивача не підтверджуються жодними доказами та спростовуються матеріалами справи.

В матеріалах справи, (а.с.62) існує довідка, що мешканці будинку були попереджені про проведення робіт по заміні ділянки каналізаційної мережі в під`їзді № 7.

Крім того, як вбачається з фото знімків, яма була викопана з правої сторони від сходового майданчику, починалася не одразу від останньої сходинки і була огороджена стрічкою. Під час проведення ремонтних робіт було забезпечено вільний та безперешкодний прохід до квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться на цокольному поверсі.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, ОСББ «СЛАВУТИЧ НБ» виконало взяті на себе зобов`язання щодо організації та облаштування місця проведення ремонтних робіт засобами безпеки, а саме: місце проведення робіт було огороджене сигнальними стрічками, було встановлено попереджувальні знаки та освітлено. Крім того, мешканцям будинку було роз`яснено про можливі наслідки знаходження у місці проведення робіт та повідомлено про заборону самовільного огляду місця проведення робіт та знаходження у місці проведення робіт.

При цьому, доводи позовної заяви стосовно того, що шкода, завдана позивачці сталося з вини відповівдача , не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до частин першої-другої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних непереборних обставин.

Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін.

З наведених вимог законодавства вбачається, що відшкодуванню підлягає шкода завдана майну, яке належить позивачу на праві власності та в цій частині тягар доведення покладається саме на позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачкою не доведено факту заподіяння шкоди відповідачем, а тому, у розумінні ст. 22, 1166 ЦК України, ОСОБА_1 не є особою, якій завдано шкоду у результаті порушення цивільного права, оскільки таке цивільне право не підтверджено належними та допустимими доказами.

Тому, приймаючи до уваги зазначене, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне:

Як передбачено ч.ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, то витрати позивача зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Що стосується вимог відповідача про стягнення суми правничої допомоги, суд враховує наступне.

У даній справі відповідачу ОСББ «Славутич НБ» адвокатом Головко Л.А. надавалася правнича допомога на підставі укладеного Договору про надання правової допомоги №14 від 24.09.2021 та додаткової угоди №1 до вказаного договору. За надану правничу допомогу відповідачем було сплачено суму коштів у розмірі 4600 грн., що підтверджується відповідними квитанціями та актами прийому передачи наданих послуг.

До початку судового засідання відповідач збільшив суму витрат на правничу допомогу до 10500 гривень.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Визначаючи розмір витрат на правову допомогу, суд, керуючись принципом співмірності, з урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, обґрунтованості витрат та їхню необхідність, доцільність та пропорційність до предмета спору, за наявності перелічених документів, наданих позивачами та їх представником, зазначає, що заявлений обсяг коштів та витраченого часу суд вважає неспівмірними із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт та наданих послуг, оскільки витрати часу на здійснення підготовки позовної заяви для здійснення розрахунку заборгованості, перебували в прямій залежності з якістю наданої правової допомоги, зокрема можливістю завчасного визначення правовідносин між сторонами, встановлення кола осіб, що беруть у них участь, визначення предмету позову, виконання розрахунку позовних вимог, тощо.

Отже, враховуючи надані відповідачем письмові докази, що виготовлені адвокатом та за послуги яких було сплачено 4600 гривень, то відповідно до положень ст. 137, п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача розмір правничої допомоги в сумі 4600 гривень.

Керуючись ст. ст. 4,7, 9, 12, 13, 18, 19, 76, 81, 89, 133,141, 223, 244, 245, 259, 263-265, 268, 280-289, 353, 354 ЦПК України, на підставі ст.22, 1166, 1172, 1192 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Славутич НБ» про відшкодування матеріальної шкоди залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Славутич НБ», - 4600 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду буде складено та проголошено 06 березня 2023 року.

Суддя Н.Ю.Козлова