Провадження № 2/602/92/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2023 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого РАДОСЮКА А. В.

при секретарі МАЙХРУК Н.М.

розглянувши в письмовому провадженні в залі суду в місті Ланівці цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна,-

встановив:

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутої пенсії в розмірі 13564,49 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що кошти в зазначеному розмірі були виплачені відповідачу у зв`язку із розрахунковою помилкою - у зв`язку з приведенням у відповідність коефіцієнта середньої заробітної плати внаслідок масового перерахунку з 01.03.2019 року виникла переплата пенсії відповідача за період з 01.03.2019 року по 31.12.2021 року в розмірі 13564,49 грн.

Ухвалою судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 лютого 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі та справа призначена до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Кутровська Н.М. не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду від представника відповідача надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, позовних вимог не визнає, оскільки вважає, що у позивача відсутні правові підстави для стягнення коштів.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Згідно довідки про переплату пенсії від 08.12.2021 року, розглянувши пенсійну справу (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) одержувача пенсії ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено переплату пенсії в розмірі 13564,49 грн., яка виникла в період з 01.03.2019 по 31.12.2021 року з наступної причини: у зв`язку з приведенням у відповідність коефіцієнта заробітної плати внаслідок масового перерахунку з 01.03.2019 року, при опрацюванні пенсійних справ згідно списка наданого листом № 3884/03-16 від 26.11.2021 року (а.с.3).

Відповідно до протоколу за період з 01.03.2019 року по 31.12.2021 року, розмір виплаченої ОСОБА_1 пенсії становить 115493,45 грн., переплата становить 13564,49 грн. (а.с.4).

Згідно копій повідомлень Відділу обслуговування громадян №8 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, ОСОБА_1 було повідомлено, що у неї виникла переплата пенсії за період з 01.03.2019 року по 31.12.2021 року в сумі 13564,49 грн. (а.с.5-6).

Згідно копії акта про ознайомлення пенсіонера про переплату від 27 січня 2022 року, ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , була двічі ознайомлена про переплату в сумі 13564,49 грн., що виникла за період з 01.03.2019 по 31.12.2021 року при індивідуально-масовому перерахунку (індексація заробітку з 01.03.2021 року), автоматично пройшло осучаснення середнього заробітку по Україні з 3764,4 грн. на 5426,60 грн., що призвело до виникнення переплати (розрахункова помилка). ОСОБА_1 відмовилась повертати вказану переплату пенсії та писати заяву про відмову повернення переплаченої пенсії (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

В силу ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_1 вчинила будь-які зловживання зі свого боку або подала позивачу недостовірні дані під час нарахування та виплати її пенсії.

Щодо тверджень представника позивача про наявність рахункової помилки, суд виходить з наступного.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо.

ГУ ПФУ ТО не доведено факту наявності рахункової помилки, оскільки відсутні докази (наприклад, висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування тощо), по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, як стверджує позивач, а не помилкою, пов`язаною, наприклад, з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії.

Таким чином, сам факт того, що взято помилковий основний розмір пенсії, не можна вважати рахунковою помилкою, оскільки відсутні докази, на підставі яких можна встановити причину виникнення таких розбіжностей.

За таких обставин, враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_1 коштів у розмірі 13564,49 грн., як і не встановлено наявності рахункової помилки, зазначена сума, яка є пенсійною виплатою, поверненню Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області не підлягає, тому суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 102, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місце знаходження:м.Тернопіль, майдан Волі,3 Тернопільської області, ) до ОСОБА_1 (мешканки АДРЕСА_1 ) про стягнення безпідставно набутого майна - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. В. Радосюк