Справа № 344/5769/21
Провадження № 2/344/281/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Дементьєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивував тим, що 25.03.2021р. позивачу надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження №64862584, винесену приватним виконавцем Ткачуком Л.М., по примусовому виконанню виконавчого напису №2831 від 09.03.2021р., вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., яким вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,1361га, кадастровий номер :25:005:0080, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок коштів від реалізації якої задоволити вимоги стягувача ОСОБА_2 . Станом 29.01.2021р.в розмірі 84843,74 долари США, проценти 207144,35 долари США, плати за вчинення виконавчого напису 1500,00 грн. Зазначив, що строк повернення кредитних коштів визначено кредитним договором, а саме 13.04.2023р. Разом з тим АКІБ «УкрСиббанк» повідомленням-вимогою від 03.09.2010р. вимагав в ОСОБА_1 погашення простроченої заборгованості, невиконання якої дало підстави дострокового стягнення заборгованості за рахунок іпотечного майна. Отже з даної вимоги кредитора, вбачається, що банк скористався своїм правом на дострокове стягнення, передбаченим ст. 1050 ЦК України, змінивши строк виконання зобов`язання. Тобто, з пред`явленням АКІБ «УкрСиббанк» до позичальника вимоги про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки банк змінив строк виконання зобов?язання. Відтак, в момент пред?явлення вимоги у вересні 2010р. у банку як кредитора у кредитно-іпотечному зобов?язанні виникло право вимоги. З заявою до нотаріуса про видачу оспорюваного виконавчого напису правонаступник АКІБ «УкрСиббанк» у зобов?язанні ОСОБА_2 звернувся в березні 2021р., коли й був посвідчений виконавчий напис. Відтак виконавчий напис нотаріуса вчинений більш як через три роки з дня виникнення права вимоги за кредитним договором, що є порушенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Більше того, заявлені до стягнення суми заборгованості по процентах не грунтуються на законі, оскільки як вже зазначено вище із зміною кредитором строку повернення кредиту припинилося право нарахування процентів за період з вересня 2010р. по даний час. Разом з тим у виконавчому написі заявлено до стягнення проценти в розмірі 207144,35 долари США. Дані обставини вказують на безпідставність нарахування та пред?явлення до стягнення процентів, і вказують на відсутності безпірності такого стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса. Просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №2831 від 09.03.2021р., вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., яким вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,1361га, кадастровий номер :25:005:0080, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок коштів від реалізації якої задовольнити вимоги стягувача ОСОБА_2 по кредитному договору 0 від 14.04.2008р. станом на 29.01.2021р. в розмірі 84843,74 долари США, проценти 207144,35 долари США, плати за вчинення виконавчого напису 1500,00 грн.

06.05.2021 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 29.01.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Карточка плюс» та відповідачем ОСОБА_2 , укладено договір відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Карточка плюс» відступило на користь ОСОБА_2 свої права вимоги заборгованості за Кредитним договором, Договором іпотеки та договором поруки. Будучи дійсним кредитором позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вибрав один із передбачених Договором іпотеки та ЗУ «Про іпотеку» способів звернення стягнення на предмет іпотеки, звернувся до нотаріуса із заявою про видачу виконавчого напису. Вважають доводи позивача надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи виходячи з наступного. Дійсно в матеріалах даної цивільної справи міститься копія повідомлення-вимоги від 03.09.2010 року з тексту якого вбачається, що тодішній кредитор ПАТ «УкрСиббанк» вимагав від ОСОБА_1 погасити саме прострочену заборгованість в сумі 31000,82 дол. США, з яких: 10512,30 дол. США основного боргу та 20488,52 дол. США - простроченої заборгованості за процентами, що нараховані в період з 16 січня 2009 року по 03.09.2010 р. Також, у повідомленні-вимозі вказано, що відповідно до вищезазначеного, керуючись ст. 35 Закону України «Про іпотеку» вимагаємо негайного виконання порушеного зобовязання, у строк, що не перевищує 31 дня, з моменту направлення Вам цієї вимоги. У випадку непогашення у встановлений в цій вимозі строк заборгованості перед АТ «УкрСиббанк» по кредиту в повному обсязі , АТ «УкрСиббанк» відповідно до діючого законодавства буде ініціювати звернення стягнення на майно, що було передано Іпотекодавцем у заставу АТ «УкрСиббанк», згідно з договором іпотеки для забезпечення своєчасного та повного виконання умов Кредитного договору, та/або стягнення заборгованості у судовому порядку. Більше того, у повідомленні-вимозі ніде не зазначено, що у випадку непогашення заборгованості по кредиту у встановлений вимогою строк на наступний день боржник зобовязаний достроково повернути всю суму кредиту і в нього змінився строк кредитування. У повідомленні-вимозі тільки вказано, що іпотекодержатель АТ «УкрСиббанк» вправі ініціювати звернення стягнення на предмет іпотеки, і жодним чином кредитор направивши дану вимогу не змінив умови основного зобов?язання щодо строку дії Договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. У їхньому випадку, оскільки заборгованість по кредиту не погашена, зобов?язання дійсне, не припинене, то дійсний кредитор ОСОБА_2 , в законний спосіб звернувся до нотаріуса із заявою на вчинення виконавчого напису для захисту порушеного свого права. А нотаріус у відповідності до положень Закону в правовий спосіб вчинив виконавчий напис, який є законним та обгрунтованим, а наведені в позовній заяві доводи є безпідставними. Просив відмовити у задаоволенні позову (а.с.42-45).

Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити.

Представник відповідача подав заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову.

Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 . Укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого ПАТ УкрСиббанк надав кредит у розмірі 126221,25 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.04.2023p. (а.с.10-12)

14.04.2008р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , в забезпечення виконання зобов?язань по кредитному договору укладено іпотечний договір (іпотекодавці - ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ). Іпотекодавці передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1361га, кадастровий номер :25:005:0080, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

03.09.2010 року АКІБ «УкрСиббанк» направив повідомлення-вимогу ОСОБА_1 , в якій вимагав від ОСОБА_1 погасити прострочену заборгованість в сумі 31000,82 дол. США, з яких: 10512,30 дол. США основного боргу та 20488,52 дол. США - простроченої заборгованості за процентами, що нараховані в період з 16 січня 2009 року по 03.09.2010 р. Також, у повідомленні-вимозі вказано, що відповідно до вищезазначеного, керуючись ст. 35 Закону України «Про іпотеку» вимагаємо негайного виконання порушеного зобовязання, у строк, що не перевищує 31 дня, з моменту направлення Вам цієї вимоги. У випадку непогашення у встановлений в цій вимозі строк заборгованості перед АТ «УкрСиббанк» по кредиту в повному обсязі, АТ «УкрСиббанк» відповідно до діючого законодавства буде ініціювати звернення стягнення на майно, що було передано Іпотекодавцем у заставу АТ «УкрСиббанк», згідно з договором іпотеки для забезпечення свочасного та повного виконання умов Кредитного договору, та/або стягнення заборгованості у судовому порядку (а.с.15).

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.12.2012 року cтягнутj з ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», , місцезнаходження: вул. Щорса, буд. Ne 36 «б», м. Київ, заборгованість за кредитним договором N 0 від 14.04.2008 року в розмірі 875295 гривень 84 копійки. В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 0 від 14.04.2008 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та ОСОБА_1 , в розмірі 875295,84 гривень, з яких прострочена заборгованість по кредиту - 84843,74 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку становило 671640,01 грн.: заборгованість по сплаті процентів - 21635,04 доларів США, (171267,30 грн.); пеня - 4028.26 доларів США (31888,53 грн.), штрафні санкції - 63,16 доларів США (500,00 грн.), що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки згідно Договору іпотеки від 14.04.2008 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , нотаріально посвідченого за № 971, а саме: земельну ділянку, площею 0,1361 кадастровий Ло :25:005:0080, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку, площею 0,1020, кадастровий No :25:002:0254, яка знаходиться за адресою: село Крихівці, Криківецька сільська рада, що належить на праві власності ОСОБА_4 , ідентифікаційний НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , шляхом реалізації предмета іпотеки способом проведення прилюдних торгів з встановленням початкової ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціпи на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб?єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 направляв на адресу ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повідомлення - вимогу, в якій зазначено, що 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ПАТ «Дельта Банк» своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і за договором кредиту №0 від 14.04.2008р., та забезпечульвальними договорами. 09.12.2019р. між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір №2098/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило на користь АТ «Альфа Банк`своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №0 від 14.04.2008р. та забезпечувальними договорами. 29.01.2021р. між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Карточка плюс» укладено договір факторингу, відповідно до якого АТ «Альфа Банк» відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Карточка плюс» свої права вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і за договором кредиту N°0 від 14.04.2008р. та забезпечувальними договорами. 29.01.2021р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАРТОЧКА ПЛЮС» та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення прав вимоги

№29/01/21-A, за яким ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КАРТОЧКА ПЛЮС» відступило на користь ОСОБА_2 свої права вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і за договором кредиту №0 від 14.04.2008р. та забезпечувальними договорами. Крім того, зазначив, що у разі невиконання цієї вимоги, він, як новий кредитор, має намір розпочати продаж предмета іпотеки у власність в рахунок виконання Основного зобов`язання, продаж предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продару, або ж звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса (а.с.7-9).

09.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером №2831 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку площею 0,1361га, кадастровий номер :25:005:0080, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.130).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачуком Л.М. від 17.03.2021 року відкрито виконавче провадження №64862584 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку площею 0,1361га, кадастровий номер :25:005:0080, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3-4).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нормою ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Слід зазначити, що позивач, звертаючись до суду з позовною заявою зазначив, що розмір заборгованості, визначений відповідачем у заяві про вчинення виконавчого напису не є безспірним.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

В матеріалах справи відсутні будь - які відомості щодо заборгованості ОСОБА_1 , а саме виписки по рахунку боржника, детального розрахунку заборгованості та інших доказів, які б підвереджували наявну заборгованість, що не дає можливість встановити факт реальної заборгованості у ОСОБА_1 , перед ОСОБА_2 .

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачою, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постановах від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження №14-278гс18).

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задоволити та визнати виконавчий напис №2831 від 09.03.2021р., вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., яким вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,1361га, кадастровий номер :25:005:0080, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок коштів від реалізації якої задовольнити вимоги стягувача ОСОБА_2 по кредитному договору 0 від 14.04.2008р. станом на 29.01.2021р. в розмірі 84843,74 долари США, проценти 207144,35 долари США, плати за вчинення виконавчого напису 1500,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволити.

Визнати виконавчий напис №2831 від 09.03.2021р., вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., яким вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,1361га, кадастровий номер :25:005:0080, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок коштів від реалізації якої задовольнити вимоги стягувача ОСОБА_2 по кредитному договору 0 від 14.04.2008р. станом на 29.01.2021р. в розмірі 84843,74 долари США, проценти 207144,35 долари США, плати за вчинення виконавчого напису 1500,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 06.03.2023 року.

Суддя Пастернак І.А.